Справа № 465/2644/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П. 
Провадження № 22-ц/811/1753/24                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        12 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
               судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Ковальчука Ю.П.;
адвоката Репецького В.В. 
- представника позивача ОСОБА_1 ;
адвоката Пащука А.І. – представника відповідачки ОСОБА_2 ;
адвоката Медведя В.О. – представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 , та апеляційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний Кооперативу «Парус Парк» про визнання недійсним Договору № 1520/1012-18-01 про відступлення права та заміну сторони в зобов`язанні від 12 грудня 2019 року.

04 червня 2020 року ухвалою Франківського районного суд м.Львова забезпечено вищезгаданий позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_2 (в подальшому – «Квартира»), а також вжито зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову внести на депозитний рахунок Франківського районного суду м. Львова грошові кошти у розмірі 10 000 гривень, про що протягом трьох днів повідомити суд шляхом надання відповідних документів.

17 травня 2024 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду із Клопотанням про зміну заходів зустрічного забезпечення позову, в якому просили змінити розмір зустрічного забезпечення, вжитий вищезгаданою ухвалою Франківського районного суд м. Львова від 04.06.2020 року, шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Франківського районного суду м. Львова грошові кошти у розмірі 574 887 грн. 30 коп.
Клопотання обґрунтовувалося тим, що суд забезпечив позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони продавати, передавати, дарувати чи вчиняти інші дії щодо вказаної квартири до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.
В той же час, матеріалами справи стверджується, що за позивачем ОСОБА_1 не зареєстровано на праві власності жодного нерухомого майна. Крім цього, на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт і згаданий позивач є боржником у 13 виконавчих провадженнях і на даний час перебуває за межами України.
Натомість, Квартира з моменту придбання її відповідачкою ОСОБА_2 перебуває у початковій стадії та без будь - якого ремонту, оскільки через судовий спір, який ініційовано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перебуває у стані правової невизначеності і саме через вказаний судовий спір не може провести ремонтні роботи, не може використовувати її у власних цілях (для проживання чи здачі в оренду тощо). В результаті такої правової невизначеності ОСОБА_2 із 2019 року щорічно зазнає істотних збитків на зростанні вартості ремонтних робіт та будівельних матеріалів, які (на твердження відповідачів) станом на даний час вже становлять 1 149 774 грн. 60 коп. (а.с. 1-5).

Оскаржуваною ухвалою вищезгадане клопотання відповідачів про зміну заходів зустрічного забезпечення позову частково задоволено.
Змінено розмір зустрічного забезпечення, вжитого ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04.06.2020 року, шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення цієї ухвали внести на депозитний рахунок Франківського районного суду м. Львова грошові кошти у розмірі 200 000 гривень, про що протягом трьох днів повідомити суд шляхом надання відповідних документів (а.с. 30-35).

Вищезгадану ухвалу оскаржили, як відповідачі, так і представник позивача.

Відповідачки просять оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги поданого ними Клопотання про заміну заходів зустрічного забезпечення позову у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.
Вважають, що суд першої інстанції «не навів жодного належного обґрунтування … в частині визначення суми зустрічного забезпечення позовних вимог», а також не дав належної оцінки тому, що за позивачем ОСОБА_1 не зареєстровано на праві власності жодного нерухомого майна, він є боржником у 13 виконавчих провадженнях і на даний час перебуває за межами України.
Вважають, що позивач, звертаючись до суду з позовом, а також і з заявою про забезпечення цього позову, «зазначив недостовірні дані та свідомо ввів суд в оману щодо отримання позики у ПП «Авіафінсервіс», а також «щодо того, що спірна квартира була придбана за час проживання у шлюбі».
Звертають увагу на те, що вартість Квартири на момент придбання її ОСОБА_2 становила 1 943 833 грн., а тому зустрічне забезпечення у розмірі 200 000 грн. вважають таким, що не є співмірним (а.с. 50-56). 

Представник позивача просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити відповідачам у задоволенні поданого ними до суду Клопотання про зміну заходів зустрічного забезпечення позову, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.
Звертає увагу на те, що ухвала Франківського районного суд міста Львова від 04 червня 2020 року, якою було забезпечено позов та вжито зустрічне забезпечення позову, неодноразово відповідачами оскаржувалася в апеляційному порядку, однак судом апеляційної інстанції подані відповідачами апеляційні скарги відхилялися і згадану ухвалу було залишено без змін. Відтак вважає, що за наведених обставин були відсутніми правові підстави для зміни заходів зустрічного забезпечення позову.
Вважає очевидною ту обставину, «що всі вжиті відповідачкою дії на припинення арешту і забезпечення були спрямовані саме (на) утруднення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду, оскільки в подальшому ця квартира може і буде відчужена відповідачкою» (а.с. 62-66).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтів на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що обидві апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Учасникам справи має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків при вирішенні заяви про забезпечення позову, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпеченням виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд у відповідності до положень статті 154 ЦПК України вправі покласти на заявника (позивача) обов`язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти саме зловживанню забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення – по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Інститут зустрічного забезпечення має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, і його метою є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
У принципі 7 доповіді Асоціації міжнародного права «Про забезпечувальні і запобіжні заходи в міжнародному цивільному процесі» зазначається, що суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів.
Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого, як правило, є захист інтересів позивача, то зустрічне забезпечення має на меті захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду у справі.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.
Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Оцінка співмірності здійснюється, серед іншого, з урахуванням співвідношення права та інтересу, які просить захистити заявник, вартості майна, на яке накладається арешт, або майнових наслідків заборони відповідачу вчинення певних дій.
При цьому запропоноване заявником зустрічне забезпечення не є обов`язковим для суду. Суд, вирішуючи питання про зустрічне забезпечення, може визнати його неналежним як за формою, так і за сумою забезпечення, зокрема – через його неспівмірний характер, якщо воно не є достатньою гарантією відшкодування можливих збитків або його неможливо швидко реалізувати тощо.

Частиною 2 статті 154 ЦПК України встановлено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Як вже зазначалося вище, позов було забезпечено ухвалою суду від 04 червня 2020 року шляхом накладення арешту на Квартиру.
Як вбачається з наявної у Єдиному реєстрі судових рішень інформації, відповідачки (їхні представники) неодноразово у різний спосіб оскаржували вищезгадану ухвалу в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на Квартиру, однак судами ці скарги було залишено без задоволення.
Згаданою вище ухвалою суду від 04 червня 2020 року також було вжито заходів зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду 10 000 гривень.
З Клопотанням про зміну заходів зустрічного забезпечення позову відповідачі звернулися до суду 17 травня 2024 року, тобто – через майже 4 (чотири) роки після постановлення судом 04 червня 2020 року ухвали про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.
Безспірним є те, що відповідачка ОСОБА_3 , як власник Квартири, вже більше 4 (чотирьох) років у зв`язку з даним судовим спором перебуває у стані правової невизначеності, а відтак зустрічне забезпечення у розмірі 10 000 грн. станом на травень 2024 року вже втратило своє «цільове призначення», а тому відповідачки вправі були звернутися до суду з Клопотанням про зміну заходів зустрічного забезпечення позову.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги представника позивача про відсутність у суду першої інстанції правових підстав для зміни заходів зустрічного забезпечення позову.

Як стверджується доводами Клопотання про зміну заходів зустрічного забезпечення позову, збільшення суми зустрічного забезпечення до 574 887 грн. 30 коп. відповідачки аргументують зростанням вартості ремонтних робіт та будівельних матеріалів на 1 149 774 грн. 60 коп., виходячи з наступних розрахунків:

132,6 кв.м (площа Квартири) х 8 671 грн. (ріст вартості спорудження житла у Львівській області за період з 2019 року по 2024 рік) = 1 149 774 грн. 60 коп. : 2 = 574 887 грн. 30 коп.

В той же час, у цьому ж Клопотанні міститься твердження про те, що загальна площа саме Квартири складає 66,1 кв.м., а інші 66,5 кв.м – «комори на технічному поверсі».
А «комори на технічному поверсі» аж ніяк не є «житлом», здороження вартості якого покладено відповідачками у наведені ними в Клопотанні розрахунки, які (зокрема) не враховують таких факторів, як інфляційні процеси, встановлений НБУ курс гривні тощо, які впливають не тільки на вартість ремонтних робіт та будівельних матеріалів, а й на вартість нерухомості в цілому, зокрема – і Квартири, власником якої є ОСОБА_3 . 
Враховуючи предмет спору та всі інші обставини по справі в їх сукупності, запропоновані відповідачками заходи зустрічного забезпечення у розмірі 574 887 грн. 30 коп. не можна визнати такими, що єспівмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом (накладенням арешту на квартиру), та розміром збитків, можливих у зв`язку з таким арештом, який (зокрема) не перешкоджає використанню (хоча б) 66,5 кв.м «комор на технічному поверсі» будинку власницею Квартири.
За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів заходи зустрічного забезпечення, застосовані судом оскаржуваною ухвалою у розмірі 200 000 грн., визнає такими, що відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності, а тому приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 , та апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 23 травня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 14 серпня 2024 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.