ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/3172/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 
          на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 року (головуючий суддя Петренко О.С.) 
          в адміністративній справі №340/3172/23 за позовом   ОСОБА_1 до  відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

          Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 24.05.2023 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 
          - визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн. (за листопад, грудень 2022) пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
          - зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн. (за жовтень 2022) пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
          - визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі  30 000 грн. за період з 01.11.2022 по 16.12.2022 пропорційно в розрахунку за місяць;
          - зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. за період з 01.11.2022 по 16.12.2022 пропорційно в розрахунку за місяць.          Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу не було нараховано та виплачено додаткова винагорода, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022, за період з 01.11.2022 по 16.12.2022 - 100000 грн., за жовтень 2022 - 30 000 грн.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 року у задоволенні позову відмовлено.           Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивачу нараховано додаткову винагороду за жовтень 2022, визначену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 83870,97 грн., з виплатою її у листопаді 2022 року. Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. за період з 01.11.2022 по 16.12.2022 пропорційно в розрахунку за місяць, то у відповідача наявні підстави для не виплати додаткової винагороди, в зв`язку притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
          Вказує, що для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000 грн не є обов`язковою виключно безпосередня участь у бойових діях, оскільки положення пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. передбачають, зокрема, й здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Зазначає, що факт вчинення Позивачем дисциплінарного правопорушення/ накладення дисциплінарного стягнення не може бути підставою для позбавлення Позивача права на виплату йому за додаткової винагороди, передбаченої саме Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що Позивач проходив військову службу в ЗСУ на особливий період військового стану у складі військової частини НОМЕР_1 .
В період  листопад – грудень 2022  позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією рф проти України.
Однак, позивач вказує, що йому не було нараховано та виплачено додаткова винагорода, відповідно до постанови КМУ  №168 від 28.02.2022, за період з 01.11.2022 по 16.12.2022 - 100000 грн., за жовтень 2022 - 30 000 грн., в зв`язку з чим представником позивача направлено відповідний запит до відповідача (а.с.13-14,17-18).
На вказаний запит, відповідачем надано лист від 06.01.2023 за №56, в якому вказано, що додаткова грошова допомога, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 за №168 не виплачувалась, в зв`язку з проведенням службового розслідування за фактом відмови від виконання службових обов`язків в умовах воєнного стану. До вказаного листа долучено довідку про грошове забезпечення (а.с.15-16).
Листом від 20.03.2023 №678 надано відповідь, в якій зазначено, що в період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 (зарахований до списку особового складу 16.12.2022) однак був усунутий від посади в дисциплінарному порядку, тому за грудень 2022 року йому не нараховувалася премія і додаткова винагорода (а.с.18, з/с).
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн. за жовтень-грудень 2022 року та 30000грн.
          Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року N2011-XII, норми Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
          Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. 
Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
          Згідно з приписами ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. 
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
          Положеннями статті 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
          Указом Президента України від 24.02.2022 №64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.
          Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"  передбачено, що  воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
          Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (Положення №1153/2008).
          Згідно п. 5 Положення №1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України. 
          Згідно з ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року N2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. 
Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
          Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Положенням ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
          Слід зазначити, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (Порядок №260).
          Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: 
щомісячні основні види грошового забезпечення; 
щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
          До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 
посадовий оклад; 
оклад за військовим званням; 
надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 
підвищення посадового окладу; 
надбавки; 
доплати; 
винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; 
премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 
винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); 
допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: 
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); 
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; 
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
          На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (Постанова №168, в редакції чинній на час прийняття), пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
          В подальшому до даної постанови вносилися зміни, зокрема установлено, що  на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.    
Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
          Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
          Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті.
Пунктом 21 Постанови №168 установлено, що  порядок і умови  виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди:
-     наказ командира (начальника);
- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
          З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (Окреме доручення, застосовувалося до січня 2023 включно), що узгоджується з пунктом 2-1 Постанови, який застосовується з 24.02.2022.
          Зазначеним Окремим дорученням надано визначення термінів, застосованих у Постанові №168 від 28.02.2022 (зокрема, визначено поняття “безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів”), встановлено порядок визначення районів ведення бойових дій, визначено перелік документів, які є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, встановлено порядок видання наказів про виплату додаткової винагороди тощо.
          Відповідно до пункту 1 Окремого доручення під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем, у тому числі: 
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; 
бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або Штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; 
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; 
бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; 
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; 
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); 
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення зазначених заходів.
          Відповідно до пунктів 2, 3 Окремого доручення наказано на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).
          Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального-штабу Збройних Сил України.
          Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість;
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
          Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
          Згідно з пунктами 5 - 6 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі – військових частини) - особовому складу військової частини;
керівника вищого органу військового управління – командиром (начальником) військових частин.
          В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
          Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
          Отже, визначення конкретного розміру додаткової винагороди у порядку  постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у межах до 30 000грн. або у межах до 100000грн. є виключно повноваженнями суб`єкта владних повноважень. 
Видання наказів командиром військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям на підставі рапортів командирів їх підрозділів виключає будь-яку необ`єктивність та зловживання правами з боку командира військової частини.
          Відповідно до довідки від 03.01.2023 за №17 встановлено, що позивачу нараховано додаткову винагороду за жовтень 2022, визначену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 83870,97 грн., з виплатою її у листопаді 2022 року (а.с.16).
Отже вказаною довідкою підтверджується, що позивачу нараховано додаткову винагороду за жовтень 2022, згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 83870,97 грн., та виплачено її у листопаді 2022 року.
          Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30  000 за місяць грн. за період з 01.11.2022 по 16.12.2022, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
          Відповідно до листа від 20.03.2023 за №678 наданого військовою частиною на адвокатський запит від 13.02.2023, встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , зарахований до списків особового складу 16.12.2022 відповідно до наказу №323 (а.с.19). 
Відповідно до наказу №40 від 06.02.2023 ОСОБА_1 вибув з військової частини НОМЕР_2 у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (а.с.20).  
          Зі змісту вказаного листа встановлено, що на попередньому місці служби ( НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 був усунутий від посади в дисциплінарному порядку, тому за грудень 2022 року йому не нараховано премію та додаткову винагороду. 
Отже, матеріалами справи підтверджується, що на попередньому місці служби (А3137) ОСОБА_1 був усунутий від посади в дисциплінарному порядку, тому за грудень 2022 року йому не нараховано премію та додаткову винагороду.
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що військовослужбовця може бути позбавлено додаткової винагороди, яка передбачена на період воєнного стану, лише у разі вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Саме такий висновок містить Постанова Верховного Суду (Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду) від 20.03.2024 року у справі №560/7178/22.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріалами справи підтверджується, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення.
Однак військовослужбовця може бути позбавлено додаткової винагороди, яка передбачена на період воєнного стану, лише у разі вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
При цьому, матеріали справи не містять доказів, що позивача притягнуто до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Таким чином, накладення на позивача дисциплінарного стягнення не може вплинути на виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 30000грн. 
Як наслідок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині та задоволення позову в частині, а саме:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі  30 000 грн. на місяць за період з 01.11.2022 по 16.12.2022;
          зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. на місяць за період з 01.11.2022 по 16.12.2022.
Таким чином, накладення на позивача дисциплінарного стягнення не перешкоджає виплаті додаткової грошової винагороди.
Тому наявні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, яка передбачена на період воєнного стану у розмірі 30 000 грн. на місяць за період з 01.11.2022 по 16.12.2022,  оскільки накладення на позивача дисциплінарного стягнення не позбавляє його права на виплату зазначеної додаткової винагороди.
За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції частково не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не виплати за період з 01.11.2022 по 16.12.2022 року додаткової допомоги в розмірі 30000грн. на місяць.
Позбавлення позивача права на винагороду за період з 01.11.2022 по 16.12.2022 року є неправомірним і порушує встановлені законом права на гідну заробітну плату (грошове забезпечення) у період дії воєнного стану. 
          Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, що тягне часткове скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для часткового врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини частково спростовують доводи відповідача та висновки суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для часткового його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

  Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 року – скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі  30 000 грн. на місяць за період з 01.11.2022 по 16.12.2022, та в цій частині позовні вимоги задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі  30 000 грн. на місяць за період з 01.11.2022 по 16.12.2022.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 грн. на місяць за період з 01.11.2022 по 16.12.2022.
  В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 19.06.2024 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова