ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  925/1049/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - Прилєпова О. А. (адвокат),
відповідача - Моцайко В. С. (адвокат),
розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2024 (суддя Кучеренко О. І.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 (суддя: Тищенко О. В. - головуючий, Коробенко Г. П., Хрипун О. О.) у справі 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут"
про стягнення 284 643 424,39 грн.

Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У липні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", у якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 284 643 424,39 грн, з яких основна заборгованість 251  975  585,13 грн, пеня - 18  541  142,45 грн, 3% річних - 1  523  929,48 грн, інфляційні втрати - 3  212  977,51 грн та штраф - 9  389  789,82 грн. 
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином свої зобов`язання за договором у частині своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг не виконав та у період травня-липня 2023 року сплатив на користь позивача 48 357 209,98 грн, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у сумі 251 975 585,13 грн, за стягнення якої разом із нарахованими на нею пенею, річними, інфляційними та штрафом позивач і звернувся з цим позовом.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.01.2024 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 1 171 236,75 грн інфляційних витрат, 1 523 929,48 грн 3% річних; провадження у частині стягнення 251 975 585,13 грн основної заборгованості закрито; в іншій частині позову щодо стягнення з відповідача 18 541 142,45 грн пені, 9 389 789,82 грн штрафу та 2 041 740,76 грн інфляційних втрат - відмовлено.
4. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу мотивовано тим, що спірні господарські правовідносини між сторонами склалися відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" як між учасниками ринку електричної енергії, у зв`язку з чим постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) підлягає застосуванню до спірних правовідносин у частині заявлених до стягнення пені та штрафу, які нараховані за період триваючого воєнного стану. В частині відмови позивачу у стягненні 2 041 740,76 грн інфляційних втрат, рішення суду першої інстанції обґрунтовано невірністю здійсненого позивачем розрахунку. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У касаційній скарзі Приватне акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови у стягненні з відповідача 18 541 142,45 грн пені, 9 389 789,82 грн штрафу та 2 041 740,76 грн інфляційних втрат та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги у відповідній частині задовольнити у повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на застосування в оскаржуваних судових рішеннях судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме застосування судом апеляційної інстанції положень підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми підзаконного нормативно-правового акта з положенням статей 14, 549, 611, 617 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 230, 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) як правових актів вищої юридичної сили, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 755/12638/15, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 917/1173/22 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 30.03.2021 у справі № 922/2712/19, від 17.01.2023 у справі № 902/51/21, від 27.06.2023 у справі № 906/1072/21, від 05.12.2023 у справі № 911/2768/20.
Скаржник наголошую на тому, що наведені вище норми Цивільного та Господарського кодексу України та Закону України "Про ринок електричної енергії" є чинними і жодних умов чи застережень про можливість ненарахування штрафних санкцій та/або зупинення їх стягнення за рішенням суб`єкта владних повноважень (НКРЕКП) не містять.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
7. Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.
Розгляд справи Верховним Судом
8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.07.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 у справі № 925/1049/23 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 20.08.2024.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
9. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство" (пункт 1.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго").
10. Товариство є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (пункт 3.2 Статуту Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"), тобто позивач є правонаступником прав і обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019 № 0479-02024.
11. 21.05.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (оператор системи передачі, ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (користувач системи передачі, користувач) було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024.
12. У подальшому між позивачем та відповідачем умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024 неодноразово змінювались шляхом підписання відповідних додаткових угод до договору та станом на момент виникнення спірних правовідносин договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024 діяв у редакції додаткової угоди від 01.02.2023, що визнано сторонами у своїх заявах по суті.
13. За змістом договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024 (тут і далі у редакції додаткової угоди від 01.02.2023 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019 № 0479-02024): 
- ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору (пункт 1.1);
- сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (пункт 1.2);
- планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), та оприлюднюється ОСП на офіційному веб-сайті (пункт 3.1);
- для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги: плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У період після приєднання ОСП до ІТС механізму плановий обсяг послуги формується користувачем без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді; фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі. У період після приєднання ОСП до ІТС механізму фактичний обсяг послуги формується з урахуванням обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії до/з країн периметру (пункт 4.1);
- розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць (пункт 5.1);
- планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю (пункт 9.1);
- користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму: 2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця, 3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця, 4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця, 5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця (пункт 5.2);
- у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів (пункт 5.3);
- користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються адміністратором комерційного обліку (АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилами ринку.
Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).
Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП (пункт 5.5);
- у випадку порушення користувачем термінів розрахунку, ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення користувачем термінів розрахунку понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу. У разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості за цим договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача (пункт 5.6);
- договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2023. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то цей договір вважається подовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах (пункт 13.1);
- цей договір складено у двох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної зі сторін. У разі підписання договору в електронній формі сторони визнають, що електронний документ (сформований, підписаний з використанням кваліфікованого електронного підпису) є ідентичним за змістом та реквізитами з документом у паперовому вигляді, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу (пункт 14.3);
- додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами (частина 4 розділу 16).
14. Додаткова угода від 01.02.2023 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024 підписана оператором системи передачі та користувачем в електронній формі шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.
15. Відповідач з метою виконання взятих на себе зобов`язань за договором надсилав позивачу повідомлення про планові обсяги послуги з передачі електричної енергії, а саме:
- листом від 10.01.2023 № 4165-001/04-2023 відповідач повідомив про намір отримати послугу у лютому 2023 року у розмірі 12710,000 МВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 380,28 грн/МВт*год відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788. Вартість планового обсягу на лютий 2023 року дорівнювала 5 800 030,55 грн з ПДВ;
- листом від 15.02.2023 № 541-1/04В-2023 відповідач повідомив про намір отримати послугу у березні 2023 року у розмірі 12500,000 МВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 380,28 грн./МВт*год відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788. Вартість планового обсягу на березень 2023 року дорівнювала 5 704 200,00 грн з ПДВ;
- листом від 15.03.2023 № 932-1/04В-2023 відповідач повідомив про намір отримати послугу у квітні 2023 року у розмірі 11622,000 МВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 430,25 грн./МВт*год відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788. Вартість планового обсягу на квітень 2023 року дорівнювала 6 000 438,60 грн з ПДВ;
- листом від 13.04.2023 № 1218-1/04В-2023 відповідач повідомив про намір отримати послугу у травні 2023 року у розмірі 10800,000 МВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 430,25 грн./МВт*год відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788. Вартість планового обсягу на травень 2023 року дорівнювала 5 576 040,00 грн з ПДВ;
- листом від 11.05.2023 № 1425-1/04В-2023 відповідач повідомив про намір отримати послугу у червні 2023 року у розмірі 10700,000 МВт*год. Ставка тарифу дорівнювала 430,25 грн./МВт*год відповідно до постанови НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788. Вартість планового обсягу на червень 2023 року дорівнювала 5 524 410,00 грн з ПДВ.
16. У період з лютого до червня 2023 року позивач фактично передав, а відповідач отримав послугу з передачі електричної енергії на загальну суму 300 332 795,11 грн, що визнається обома учасниками справи та підтверджується належними доказами, які містяться у матеріалах справи, зокрема актами приймання-передачі послуги.
17. Відповідач у визначений договором строк свої зобов`язання зі сплати планової та фактичної вартості послуги належним чином не виконав та у повному обсязі не розрахувався з позивачем, що підтверджено представниками відповідача у судовому засіданні.
18. У позовній заяві, позивач зазначив, що розмір основної заборгованості відповідача станом на 19.07.2023 становить 251 975 585,13 грн (позовна заява датована 24.07.2023). Датою направлення позовних матеріалів позивачем до суду є 25.07.2023 (що підтверджено відтиском печатки Акціонерного товариства "Укрпошта" на описі вкладення про направлення позовних матеріалів до суду першої інстанції).
19. З матеріалів справи вбачається, що згідно з платіжними дорученнями від 31.07.2023 № 7 та № 8 на суму 10 000 000,00 грн та 5 126 305,84 грн, відповідач частково оплатив вартість послуг за лютий та березень 2023 року, тобто, вже після звернення до суду першої інстанції.
20. Позовна заява надійшла до суду 01.08.2023, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції Господарського суду Черкаської області, отже, на момент звернення з позовом до суду (25.07.2023), позивач правомірно заявив позовні вимоги в межах основної заборгованості у сумі 251 975 585,13 грн.
21. Учасниками справи також не заперечувалось, що протягом строку розгляду справи судом першої інстанції, відповідач сплатив на користь позивача заборгованість з вартості отриманих послуг з передачі електричної енергії, що підтверджене платіжними інструкціями: від 09.08.2023 № 6 на суму 10 000 000,00 грн, від 11.08.2023 № 28 на суму 10 000 000,00 грн, від 15.08.2023 № 55 на суму 10 000 000,00 грн, від 18.08.2023 № 43 на суму 10 000 000,00 грн, від 21.08.2023 № 193 на суму 20 000 000,00 грн, від 21.08.2023 № 194 на суму 6 443 944,80 грн, від 22.08.2023 № 199 на суму 5 520 604,68 грн, від 31.08.2023 № 30 на суму 6 647 742,06 грн, від 31.08.2023 № 6 на суму 15 000 000,00 грн, від 30.08.2023 № 72 на суму 30 000 000,00 грн, від 29.08.2023 № 10 на суму 20 000 000,00 грн, від 13.09.2023 № 43 на суму 10 000 000,00 грн, від 14.09.2023 № 72 на суму 10 000 000,00 грн, від 15.09.2023 № 75 на суму 15 000 000,00 грн, від 19.09.2023 № 21 на суму 18 236 987,75 грн, від 22.09.2023 № 23 на суму 5 000 000,00 грн, від 26.09.2023 № 54 на суму 15 000 000,00 грн, від 29.09.2023 № 82 на суму 20 000 000,00 грн.
22. Факт сплати основної заборгованості у сумі 251 975 585,13 грн та її відсутність на час ухвалення судом першої інстанції рішення учасниками спору не заперечувалось, спір щодо зазначеної суми між сторонами відсутній.
Позиція Верховного Суду
23. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права в частині відмови у стягненні з відповідача 18  541  142,45 грн пені, 9 389 789,82 грн штрафу та 2 041 740,76 грн інфляційних втрат, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, з огляду на таке.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України
25. У касаційній скарзі скаржник наголошує на неврахуванні судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду щодо застосування норми права, а саме застосування судом апеляційної інстанції положень підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми підзаконного нормативно-правового акта з положеннями статей 14, 549, 611  617 ЦК та статей 230, 231 ГК як правових актів вищої юридичної сили.
26. Суди попередніх інстанцій з посиланням на пункт 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №  332, беручи до уваги, що період нарахування пені, заявленої до стягнення, починається з 03.02.2023, відмовили у стягненні пені.
27. Підпунктом 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (доповненим згідно з постановою від 26.04.2022 № 413) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.
28. За наслідками розгляду справи № 911/1359/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 зробила висновки такого змісту:
- Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в преамбулі постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила підстави та мету її прийняття, якою (метою) є, зокрема, забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25.02.2022, ураховуючи протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та яка діє відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" (пункти 8.13.29, 8.13.30); 
- згідно з пунктом 5 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії"; згідно з підпунктом 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії (пункти 8.13.31, 8.13.32); 
- з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та постанов НКРЕКП, пункт 5 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії (пункт 8.13.33); 
- підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (пункт 8.13.34); 
- рішення регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечить нормам ЦК України та ГК України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії; такі рішення регулятора не скасовують встановлену нормами ЦК України та ГК України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії (пункти 8.13.35, 8.13.36);
- норми постанови від 25.02.2022 № 332 (у редакціях від 27.02.2022 № 333 та від 26.04.2022) прийняті регулятором в межах своїх повноважень (пункт 8.13.37); 
- отже, регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення (пункт 8.13.43).
29. Отже, суди попередніх інстанцій, взявши до уваги, що період нарахування пені, заявленої до стягнення, починається з 03.02.2023, застосували положення постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
30. Суд погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з наведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.
31. Під час здійснення перерахунку розміру інфляційних витрат за порушення строків оплати фактичного обсягу наданих послуг суди попередніх інстанцій правильно врахували, що нарахування інфляційних втрат здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
32. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається із суми боргу, що існувала на останній день місяця, у якому платіж мав бути здійснений, з урахуванням індексу інфляції, який визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) спостерігалася інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто відбулося дефляція).
Така правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.
ГПК України визначено процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду. (аналогічні висновки викладено в пункті 9.27 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19).
33. З огляду на викладене, Суд відхиляє доводи скаржника про застосування в оскаржуваних судових рішеннях судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме застосування судом апеляційної інстанції положень підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми підзаконного нормативно-правового акта з положенням статей 14, 549, 611, 617 ЦК України та статей 230, 231 ГК України як правових актів вищої юридичної сили, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 755/12638/15, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2024 у справі №  917/1173/22 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 30.03.2021 у справі № 922/2712/19, від 17.01.2023 у справі № 902/51/21, від 27.06.2023 у справі №  906/1072/21, від 05.12.2023 у справі №  911/2768/20, оскільки у справі, що розглядається, та в наведених скаржником справах суди встановили різні фактичні обставини та прийняли відповідні рішення, що не свідчить про різне застосування одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.
34. Отже, посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 16.02.2024 у справі №  917/1173/22, від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 30.03.2021 у справі № 922/2712/19, від 17.01.2023 у справі № 902/51/21, від 27.06.2023 у справі №  906/1072/21, від 05.12.2023 у справі №  911/2768/20, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
35. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
36. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
37. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
38. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування останніми норм матеріального і порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень.
39. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Розподіл судових витрат
40. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2023 у справі №  910/1925/23 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова

                                                                                                    Н. О. Багай