Справа № 441/1633/23                                Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/3633/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: Х.Б. Назар 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні садовим будинком та земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні садовим будинком та земельною ділянкою. 
       Позов обґрунтовував тим, що він є власником садового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , ГО «ТВЗД «Сигнал», а відповідач є власником суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 4620987700:06:000:0087 у с. Суховоля в межах ГО «ТВЗД «Сигнал». Відповідач на межі земельних ділянок влаштував компостну яму, у якій зберігає ємності з курячим послідом. Згідно листа-відповіді Зимноводівської ОТГ від 16.06.2023 року № 1325/-23, відповідачем при влаштуванні компостних ям та дворових вбиралень порушено вимоги ДБН Б.2.2-12.2019, відповідно до яких допустима відстань від майданчиків для компосту, дворових вбиралень, сміттєзбірників до житлових будинків та літніх кухонь повинна становити не менше 20 м. Враховуючи наведене, просив зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні садовим будинком та земельною ділянкою з кадастровим номером 4620987700:06:000:0074, площею 0.0462 га, по АДРЕСА_1 , ГО «ТВЗД «Сигнал» шляхом перенесення компостної ями та ємностей з курячим послідом, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 4620987700:06:000:0087, площею 0,0400 га в с.Суховоля, «ТВЗД «Сигнал», на відстань, яка визначена п.6.1.41 (табл. 6.7.) ДБН Б.2.2-12:2019.
       Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні садовим будинком та земельною ділянкою з кадастровим номером 4620987700:06:000:0074, площею 0.0462 га в АДРЕСА_1 , ГО ТВЗД «Сигнал» шляхом перенесення компостної ями та ємностей з курячим послідом - відмовлено.
       Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що позивачем надано суду належні докази порушення відповідачем санітарних норм при влаштуванні ним компостної ями та ємностей з курячим послідом. Так, згідно листа-відповіді Зимноводівської ОТГ від 16.06.2023 року № 1325/-23, відповідачем при влаштуванні компостних ям та дворових вбиралень порушено вимоги ДБН Б.2.2-12.2019, відповідно до яких допустима відстань від майданчиків для компосту, дворових вбиралень, сміттєзбірників до житлових будинків та літніх кухонь повинна становити не менше 20 м. При цьому, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні необгрунтовано зазначає про те, що обставини, які встановлені та належно зафіксовані у листі від 15.06.2023 №1321-23 Зимноводівської ОТГ, органу який уповноважений на самоврядний контроль за використанням та охороною земель, є неналежним доказом. Крім того, поза увагою суду залишився також акт обстеження житлово-побутових умов позивача від 23.08.2023 року, який складений та підписаний комісією у складі працівників Зимноводівської ОТГ, сусідів позивача та відповідача. В акті додатково підтверджено встановлені в листі Зимноводівської ОТГ від 16 червня 2023 року №1325/-23 обставини щодо порушення відповідачем пункту 6.1.41 (табл. 6.7.) ДБН В.2.2-12-2019 «Планування та забудова територій». При цьому, акт комісії ГО «ТВЗД «Сигнал» від 09.09.2023 року, на який посилається суд в оскаржуваному рішенні, не може вважатись належним доказом, оскільки такий складений через три місяці після здійснення обстеження комісією Зимноводівською ОТГ, а ГО «ТВЗД «Сигнал» не є уповноваженим органом на самоврядний контроль за використанням та охороною земель в розумінні ст. 189 ЗК України. Також не може вважатись належним доказом надана відповідачем відповідь Львівського районного управління поліції № 2 щодо результатів проведення перевірки за зверненням ОСОБА_3 від 15.07.2023 року з огляду на те, що така не містить доказів, які б доводили чи спростовували заявлені вимоги чи заперечення. Вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено порушення відповідачем пункту 6.1.41 (табл. 6.7.) ДБН В.2.2-12-2019 «Планування та забудова територій», а також порушення права позивача як власника суміжної земельної ділянки.
       Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.
       У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 проти скарги заперечив.
        ОСОБА_1 та його представник  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
       Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
       Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
       Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
       Згідно положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
       Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
       Частиною 1 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
       Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 
       Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається менше незручностей. 
       Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень її прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, та відшкодування заподіяної шкоди.
       Одним із способів захисту прав на земельну ділянку, визначених частиною третьою статті 152 ЗК України, є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також застосовування інших, передбачених законом, способів. 
       Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є власником земельної ділянки та садового будинку в АДРЕСА_1 в межах товариства власників земельних ділянок «Сигнал» (а.с.12-14).
       Відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки та садового будинку в АДРЕСА_2 в межах товариства власників земельних ділянок «Сигнал» (а.с.13-15).
       Позивач  ОСОБА_1  та відповідач  ОСОБА_3  є суміжними землекористувачами.
       Згідно листа-відповіді Зимноводівської ОТГ від 16.06.2023 року № 1325/-23, відповідачем при влаштуванні компостних ям та дворових вбиралень порушено вимоги ДБН Б.2.2-12.2019, відповідно до яких допустима відстань від майданчиків для компосту, дворових вбиралень, сміттєзбірників до житлових будинків та літніх кухонь повинна становити не менше 20 м. Зимноводівська сільська рада направила лист від 15.06.2023 року № 1321-23, а інспектор з благоустрою КП «Наше село» припис голові ГО «Товариство власників земельних ділянок «Сигнал» щодо вжиття заходів усунення членами товариство, зокрема ОСОБА_3 , порушень законодавчих норм при влаштуванні компостних ям та дворових вбиралень.
       09.09.2023 року комісією в складів учасників Товариства власників земельних ділянок «Сигнал» проведено обстеження ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 та встановлено, що компостної ями не виявлено, на відстані в 64 см та 26 см від межі ОСОБА_1 розташовано пластикові фабричні тимчасові ємності з кришкою, одна з ємностей порожня інша з запахом хлору, компостної ями не виявлено, про що складено відповідний акт (а.с.52). Зазначене також підтверджується долученими до матеріалів справи фотографіями (а.с. 19-20). 
       Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вказаний акт отримав, однак від підпису про отримання такого відмовився.
       Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні садовим будинком та земельною ділянкою, позивач посилався на те, що відповідач влаштував на суміжній земельній ділянці компостну яму з порушенням ДБН В.2.2.-12-2019, що підтверджується листом Зимноводівської сільської ради від 16.06.2023 року.
       Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні належні докази влаштування відповідачем компостної ями та наявності у зазначеному позивачем місці ємностей з курячим послідом, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав вважати, що діями відповідача позивачу чиняться перешкоди у користуванні належним йому садовим будинком та земельною ділянкою. При цьому, позивачем належними та достатніми доказами не доведено та судом не встановлено, що відповідач порушив вимоги санітарних норм та вимоги Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», що призвело чи може призвести до пошкодження чи до створення реальної загрози пошкодження належного йому на праві власності садового будинку, земельної ділянки, створення дискомфорту та незручностей у зв`язку з неприємними запахами курячого посліду.
       З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи, в яких відсутні належні докази, які б свідчили про влаштування ОСОБА_3 компостної ями та вчинення ним перешкод позивачу як власнику суміжної земельної ділянки у вільному користуванні його власністю.
       Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 03 травня 2024 року.

Головуючий:        Н.П. Крайник 

Судді        Я.А. Левик

       М.М. Шандра