07.05.24
33/812/234/24
Єдиний унікальний номер судової справи 489/3675/23 
Номер провадження 33/812/234/24                         Головуючий у місцевому суді: Коновець М.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Голощаповою А.О.,

за участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Олексієнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Олексієнко Валентини Володимирівни на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №416222, який надійшов на розгляд до Ленінського районного суду міста Миколаєва та був складений 01 липня 2023 року, встановлено, що 01 липня 2023 року о 22 год. 17 хв. в місті Миколаєві по вулиці Космонавтів, біля будинку №76/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки та моделі ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На місці зупинки водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі в установленому законом порядку. Згідно висновку медичного закладу КНП «МОЦПЗ» МОР за №565 від 01 липня 2023 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.
Не погодившись із судовим рішенням, 16 квітня 2024 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 - адвокат Олексієнко В.В., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2024 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.7,9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративні правопорушення, надав неналежну оцінку доказів по справі, не встановив причину зупинки транспортного засобу та законних підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння, не надав належної оцінки відеозапису.
Зазначено, що матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б могли бути підставою для зупинки транспортного засобу працівниками поліції. 
При цьому, матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_2 та його зупинки працівниками поліції. З відеозапису поліцейських навпаки вбачається, що транспортний засіб не рухається.
Також з відеозапису вбачається, що у медичному закладі ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest, показники якого не зафіксовано, а відібрати інші аналізи, ОСОБА_1 запропоновано не було. 
Висновок лікаря взагалі не містить інформації яким чином було оглянуто особу та який вміст алкоголю в крові, а тому він є недопустимим доказом по справі. 
Судом було витребувано з КНП «МОЦПЗ» МОР інформацію про освідування ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з виявленими ознаками, хоча вони, як на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, суперечать переглянутому відеозапису. Також, відсутня роздруківка тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest, з підписом ОСОБА_1 і вказівкою про результати тесту.
Окрім цього, поліцейський, складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 позбавив його права на правову допомогу, хоча він неодноразово про це просив.
В судовому засіданні апеляційного суду від 07 травня 2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник Олексієнко В.В. доводи викладені в апеляційній скарзі підтримали та просили її задовольнити. 
Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок, в редакції, який діяв на час складання протоколу).
Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААД №416222, який надійшов на розгляд до Ленінського районного суду міста Миколаєва та був складений 01 липня 2023 року, встановлено, що 01 липня 2023 року о 22 год. 17 хв. в місті Миколаєві по вулиці Космонавтів, біля будинку №76/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки та моделі ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На місці зупинки водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі в установленому законом порядку. Згідно висновку медичного закладу КНП «МОЦПЗ» МОР за №565 від 01 липня 2023 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху. 
Дії водія  ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч.1 ст.130 КУпАП.
Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомлено, що адміністративна справа буде розглядатись в викликом суду у Ленінському районному суді міста Миколаєва.
Відповідно до п.2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Правом на подання пояснень та заперечень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення водій не скористався, підписавши протокол без зауважень.
Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.
Так, огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія у медичному закладі КНП «МОЦПЗ» МОР.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «МОЦПЗ» МОР №565 від 01 липня 2023 року при медичному огляді встановлено, що  ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
У вказаному висновку від 01 липня 2023 року також зазначено, що  ОСОБА_1  був направлений на огляд працівником поліції (вказано ким (прізвище, ім`я та по батькові поліцейського), назва і номер документа, що посвідчує особу, яка доставила обстежуваного на огляд).
Відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №565 від 01 липня 2023 року, огляд  ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alkotest, та результат склав 1.38‰. Діагноз: гостра алкогольна інтоксикація, неускладнена.
Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.
Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що він містить обставини правопорушення. На ньому чітко зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, пропозицію поліцейського щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу та проходження водієм зазначеного огляду в медичній установі.
Зокрема, встановлено, що  ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння, поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, а також роз`яснено право відмовитися від проведення такого огляду, із повідомленням наслідків такої відмови. 
Водій виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі. Вказаний огляд в медичній установі також зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису. При цьому, про свою незгоду з результатом тесту, як про це зазначено в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не висловлював.
Твердження ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що у висновку лікаря відсутні відомості про кількість проміле, а роздруківка результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу до справи не додавалась, результати лікар оголосив водію, але не показав на екрані приладу, під підпис водія з результатом огляду ніхто не ознайомлював, на думку апеляційного суду, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. Так, у висновку лікаря вказано заключний діагноз - алкогольне сп`яніння, з яким ОСОБА_1 ознайомлено, що засвідчено підписом останнього. В свою чергу кількість проміле, встановлених за результатами огляду ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу, відображена в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 у медичному закладі лікарем не було запропоновано пройти огляд у інший спосіб ніж за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest, то слід зазначити наступне.
Розділом IIІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів. Вказаним розділом передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних вище.
Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Аналіз закріплених в інструкції норм дає змогу дійти висновку, що проведення лабораторних досліджень біологічного середовища, обов`язкове при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння лише у випадку, коли водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Оскільки огляд ОСОБА_1 у медичному закладі проводився з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та дослідження біологічного середовища підчас огляду ОСОБА_1 в медичному закладі не було обов`язковим, то висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «МОЦПЗ» МОР від 01 липня 2023 року відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Слід також зауважити, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Тобто встановлення діагнозу на підставі проведеного огляду є медичним, а не юридичним аспектом та не може встановлюватися судом самостійно, так як суд не може використовувати під час розгляду справи інші знання крім правових.
В той же час, відповідно до положень ч.1 ст.267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду. Аналогічні положення міститься у п.14 Порядку.
ОСОБА_1 висновок про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння в установленому порядку не оскаржив.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписом працівників поліції не зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи та відеозаписом працівників поліції, оскільки вказаний відеозапис починається з моменту паркування ОСОБА_1 транспортного засобу. Також, на вказаному відеозапису зафіксовано зауваження поліцейського водію про те, що він не реагував на увімкненні проблискові маячки, на що останній відповів, що це тому, що він і так планував зупинити транспортний засіб у вказаному місці. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що з матеріалів справи не вбачається на якій підставі ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими, також спростовується вищевказаним відеозаписом, на якому поліцейський повідомив, що водій був зупинений оскільки на його транспортному засобі не працювали габаритні ліхтарі. 
До того ж, щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1  ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Окрім того, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейський позбавив ОСОБА_1 права на правову допомогу, хоча він неодноразово про це просив, не підтверджується матеріалами справи. 
До того ж не є релевантними посилання апеляційної скарги на правову позицію, викладену у постанові КАС ВС від 18 лютого 2021 року у справі №524/9827/16-а, оскільки у зазначеній справі було порушено право на захист особи працівниками поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідками якого було складання постанови. У даному випадку, працівниками поліції не здійснювався розгляд справи про адміністративне правопорушення, а лише на виконання вимог ч.2 ст.251 КУпАП збирались докази, а тому не може свідчити про недопустимість зібраних доказів.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 на час зупинки транспортного засобу та медичного огляду зовнішніх ознак сп`яніння, то вони можуть бути спростовані лише в один спосіб - проходженням водієм на вимогу поліцейського відповідного огляду у встановленому законом порядку. При цьому, висловлення підозри щодо знаходження водія у стані сп`яніння з перерахуванням таких ознак положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 відносить виключно до компетенції працівника поліції. Наявність чи відсутність обґрунтованості висловленої поліцейськими підозри спростовуються водієм виключно у встановлений законом спосіб.
Більше того, з відеозапису убачається, що після проходження огляду в медичному закладі поліцейським ще раз було роз`яснено ОСОБА_1 які ознаки алкогольного сп`яніння в нього було виявлено, на що водій відповів «Так, я згоден».
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що районним судом правильно встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пп.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08  лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
Суддя районного суду в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
За такого, підстав для скасування постанови судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Олексієнко Валентини Володимирівни - залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова