Справа № 464/936/24                                Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М. 
Провадження № 33/811/764/24                Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю захисника – адвоката Зубашевського Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова 24 квітня 2024 року,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова 24 квітня 2024 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 28.01.2024, о 14.10 год. на пр. Червоної Калини, 60 у м. Львові, керував автомобілем марки «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді Гесаль Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною, під час розгляду суддею порушено норми матеріального та процесуального права.
Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що «…водій ОСОБА_1 керував т.з. …. з ознаками наркотичного сп`яніння», проте апелянту не зрозуміло, яким чином працівники поліції встановили стан наркотичного сп`яніння.
Стверджує, що склад правопорушення, що йому інкримінується, та викладений у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9а ПДР, а тому відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не прибув, про поважні причини неявки суду не повідомив.
Захисник Зубашевський Н.П. підтвердив, що ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином, однак у судове засідання прибути не має змоги. Просив розглядати справу справу без участі ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення захисника Зубашевського Н.П. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постанова судді, згідно з ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів цього провадження свідчить, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у повній мірі не дотримався.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції покликався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 637382 від 28.01.2024 (а.с. 1), відеозаписи події (а.с. 2), постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1327864 (а.с.5).
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із такого.
Частиною 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015  № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з фабулою протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом «з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість шкіри обличчя, зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився».
Відповідно до ч. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015  № 1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Саме наявність таких ознак є підставою для пред`явлення поліцейським вимоги водієві пройти огляд на стан сп`яніння.
Так, однією з ознак наркотичного сп`яніння є наявність саме звужених або розширених зіниць, які не реагують на світло, про що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а вказано лише зіниці, що не реагують на світло.
Також з переглянутого відео не вбачається наявність такої ознаки як «поведінка, що не відповідає обстановці, оскільки водій протягом усього спілкування із працівниками поліції, поводить себе спокійно, мова у нього не порушена, пальці рук його не тремтять, він має цілком природній вигляд, відповідає на усі запитання поліцейських.
Також слід зауважити, що викладені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не були оголошені поліцейськими ОСОБА_1 .
Тобто поліцейські формально пояснювали причину вимоги проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на неіснуючі ознаки наркотичного сп`яніння, які повноцінно не відображені у протоколі. 
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що поліцейська повідомила ОСОБА_1 , що він має два можливих варіанти: пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, або може відмовитися від проходження огляду.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком, а не правом, оскільки за відмову від огляду настає адміністративна відповідальність.
Разом з тим, як вбачається з відеозапису події від 28.01.2024 співробітниками поліції було істотно порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а відтак такий огляд є недійсним.
Зокрема, працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що «…закон не зобов`язує їхати у медзаклад…». Таке формулювання вимоги поліцейським є неприпустимим, адже поліцейський вказав йому на нібито альтернативний варіант поведінки.
Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такий огляд вважається недійсним.
Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Вказана норма є імперативною.
Проте ОСОБА_1 від керування автомобілем відсторонений не був, посвідчення водія у нього не вилучалося.
Апеляційний суд також звертає увагу на дещо формальний підхід до розгляду справи щодо ОСОБА_1 у суді першої інстанції, про що свідчить мотивувальна частина постанови, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, тоді як жодних свідків події не було, й ОСОБА_1 до медичного закладе працівниками поліції не доставлявся.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                   І.О. Стельмах