КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №756/15927/23                                  Головуючий у 1 інстанції: Ткач М.М.
Провадження №33/824/1522/2024                Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
11 квітня 2024 року                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової падати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову  Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 02 лютого 2024 року подав апеляційну скаргу. 
Просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Оболонського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року скасувати,  провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови отримав тільки 24 січня 2024 року.
Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2024 року Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено оскаржувану постанову.
Згідно з розпискою, що містить в матеріалах справи, копію постанови представник ОСОБА_1 адвокат Стрикаль О.В. отримав 24 січня 2024 року.
02 лютого 2024 року ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою.
 
Вважаю причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 ,  постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року поважними, а з урахуванням зазначеного строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
 
В обґрунтування апеляційних вимог  апелянт зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі № 756/15927/23, зокрема письмовим поясненням осіб, які притягалися до адміністративної відповідальності, не об`єктивно дослідив відеозапис з відео реєстратора автомобіля Toyota Vensa днз НОМЕР_1 до моменту зіткнення автомобілів та безпосередньо при їх зіткненні 18 листопада 2023 року, не дав належної оцінки доводам ОСОБА_2 . 
Вказав, що перед тим, як сталась ДТП, ОСОБА_1 впевнившись у безпечності свого маневру для виконання повороту ліворуч, завчасно увімкнувши лівий поворот перелаштовувався із правої у ліву смугу, при цьому вже перелаштувавшись відчув боковий ковзкий удар в ліву передню частину свого стоячого автомобіля, даний удар був спричинений автомобілем під керуванням ОСОБА_2 . 
Характер пошкоджень обох автомобілів вказує, що у автомобіля Toyota Vensa пошкодження були спричинені о нерухомий предмет, а саме в автомобіль Toyota Аvensis, при цьому у автомобіля Toyota Avensis пошкодження були заподіяні рухомим предметом, а саме автомобілем Toyota Vensa. 
Це спростовує письмові пояснення ОСОБА_2 надані 18.11.2023 про те, що його підрізав і здійснив зіткнення автомобіль Toyota Avensis, і навпаки підтверджує пояснення ОСОБА_1 , надані ним 18.11.2023, що автомобіль Toyota Vensa зачепив його при повороті і що в момент зіткнення він стояв нерухомо. При цьому, з долученого ОСОБА_2 відео з відео реєстратора також вбачається, що в момент зіткнення Toyota Avensis не рухалася, а стояла. 
Таким чином,  зазначене місце зіткнення не відповідає фактичному, та не дає підстав вважати, що механізм вчинення ДТП відповідний поясненням ОСОБА_2 .
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.
 
Дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.
 
Судом першої інстанції встановлено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №726128 від 18.11.2023, 18 листопада 2023 року о 14 год. 40 хв., у м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Аvensis» номерний знак НОМЕР_2 по вул. Героїв Дніпра, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Venza», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №726127 від 18.11.2023, 18 листопада 2023 року о 14 год. 40 хв., у м. Києві водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota Venza», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Героїв Дніпра, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Аvensis» номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився праворуч. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_2 порушив п.13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
З пояснень учасників ДТП, які надані одразу після дорожньо-транспортної пригоди, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась у м. Києві, вул. Героїв Дніпра, виїзд на вул. Богатирська, 18.11.2023 о 14.40год.
ОСОБА_1 зазначив, що керуючи автомобілем марки «Toyota Аvensis» намагався перелаштуватися в іншу смугу руху, де інший автомобіль «Toyota Venza» зачепив його при повороті. В момент зіткнення ОСОБА_1 стояв нерухомо та чекав нагоди для свого маневру, а він його зачепив.
З пояснень другого учасника дорожньо-транспортної ОСОБА_2 вбачається, що він рухався в крайньому лівому ряду, його підрізав та здійснив зіткнення автомобіль Toyota Аvensis, пошкодив у автомобілі праві передні і задні двері, а також правий задній бампер.
Самим ОСОБА_1 не оспорювалось те, що він з метою виконання повороту ліворуч на вул. Богатирську, увімкнувши лівий покажчик повороту перелаштовувався із правої у ліву смугу руху, щоб із крайнього лівого положення його виконати.
Поліцейськими було складено схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди, та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, дані щодо напрямку руху транспортних засобів, місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.
Схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.
Данні схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водіїв, письмовими поясненнями, фотографіями з місця ДТП та відеозаписом з відео реєстратора свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до створення аварійної ситуації.
Відтак, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №726128 від 18.11.2023, співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП, фото, відеозапису, та пояснень учасників дорожнього руху.
Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №726128 від 18.11.2023, суду першої інстанції не було надано.
В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надав суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення.
Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наявні докази у матеріалах справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а винуватість ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної події не доведена, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.
 
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.
Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
  З висновку експерта №2024-2401 долученого до апеляційної скарги ОСОБА_1 встановлено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Venza д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 при русі повз нерухомий автомобіль Toyota Avensis д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 повинен був дотримуватися безпечного інтервалу, тобто, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.13.1. Правил дорожнього руху.
  З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Avensis д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 перед початком маневру перестроювання повинен був переконатися, що це буде безпечним, тобто, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1. Правил дорожнього руху.
  Оскільки в даній дорожній обстановці автомобіль Тoyota Avensis дн. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 безпосередньо перед зіткненням перебував в нерухомому стані в межах другої смуги перед, яким він тривалий проміжок часу рухався по ній, то в даній ситуації маневр перестроювання водієм автомобіля Toyota Avensis д.н. НОМЕР_2 з першої смуги в другу був безпечним і не створював небезпеки для водія автомобіля Toyota Venza д.н. НОМЕР_4 ОСОБА_2 , а отже в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Toyota Avensis д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 не вбачається  невідповідностей технічного характеру вимогам п.10.1. Правил дорожнього руху, які перебували б в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
  Виходячи з того, що в даній дорожній обстановці відбувся рух автомобіля Toyota Venza д.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 . повз нерухомий автомобіль Toyota Avensis д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який повністю знаходився в межах другої смуги та факт контактної взаємодії між боковими частинами кузовів автомобілів, то в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Toyota Venza д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам 1.13.1. Правил дорожнього pуxy, і дані невідповідності перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст.ст.245, 246, 256, 268, 280 КУпАП суддя для розгляду справи в межах порушеного провадження розв`язує всі питання факту і права, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази мають бути оцінені суддею на їх достатність для вірогідних та безсумнівних висновків про вчинене на засадах забезпечення доведеності вини за ст.129 Конституції України, і жоден з доказів зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановлену силу.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не дотримався у повній мірі вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, повно та всебічно не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив належним чином всі докази та не дав їм належної оцінив в сукупності, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1    п. 10.1 ПДР України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1   підлягає задоволенню, постанова Оболонського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Керуючись статтями 245, 247, 284, 294 КУпАП, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року про визнання винним ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП  та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В іншій частині залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
                                                                                                                        
Суддя                                                                                      Д.Р. Гаращенко