ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/132/24 Справа № 712/12674/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Пронька В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

14 червня 2024 року                                                                                                 м. Черкаси   

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Дона В.О. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Дона В.О. на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 26.01.2024 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чер-
                                                        каси, має вищу освіту, не одружений,
не працює, проживає 
АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 26.10.2023 р. о 14:10 год. в м. Черкаси на перехресті вул. 30-річчя Перемоги та вул. Антона Моспана ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, р/номер НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в КЗ «ЧОНД», висновок № 698, діагноз «стан сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну», чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Дон В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не враховано, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення не доведена, а протокол складено з порушенням процесуального права та є недійсним.
26.10.2023 р. ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Logan, р/номер НОМЕР_1 по вул. 30-річчя Перемоги на регульованому перехресті з вул. Антона Моспана та мав намір здійснити розворот для руху в протилежному напрямку, але сталося ДТП з його участю.
Постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». З витребуваних з КНП «ЧОНД» акту хіміко-токсилогічного дослідження № 878 від 30.10.2023 р. вбачається, що проведеним дослідженням отримано «позитивний ім/ф тест на амфітамін. Тест на опіати, метадон, марихуану, метамфет. негативні», також надано копії направлення водія на огляд. Дослідження проводилося відповідно до діючої нормативної бази, а саме наказу МОЗ України № 322 від 19.06.20006. методичні рекомендації «Методи виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики», при лабораторному дослідженні зразків сечі в лабораторії КНП «ЧОНД» використовувався імунохроматографічний тест на виявлення амфетаміну in vitro. Відповідно до методичних рекомендацій проби які дали «позитивний» результат повинні бути обов`язково підтверджені іншими більш селективними методами. Зазначає, що дані отримані в результаті тестування є лише попереднім аналітичним результатом та для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод, існує можливість технічної або процедурної помилки. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, що відбувається в процесі огляду водія. Зазначає що двоетапного проведення огляду не проводилося. Висновок медичного огляду № 698 від 26.10.2023 р. складено на підставі попереднього результату отриманого за допомогою експрес - тесту та без проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу. 
Підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було, його поведінка цілком відповідає обстановці, будь які ознаки наркотичного сп`яніння у нього були відсутні. 
Вважає що порушено процедуру проведення огляду та складання протоколу, а тому протокол є незаконним.
Неповнота дослідження зібраних доказів істотно вплинула на законність і правильність встановлення фактичних обставин справи. 

Вивчивши матеріали адмінсправи, заслухавши захисника Дона В.О., правопорушника ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопо-рушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що        26.10.2023 р. о 14:10 год. в м. Черкаси на перехресті вул. 30-річчя Перемоги та вул. Антона Моспана ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, р/номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в КЗ «ЧОНД», висновок № 698, діагноз «стан сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну», чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України за що встановлена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 625973 від 10.11.2023 р. ( а. пр. 1), який складено уповноваженою посадовою особою поліції та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи які надійшли від поліції, вислухав пояснення правопорушника та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відео-запису скоєного ОСОБА_1 правопорушення, не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд. 
З наданих захисником ОСОБА_2 копій документів з КНП «ЧОНД» судом встановлено, що в акті медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 698 від 26.10.2023 р. зазначено, що лікарем – наркологом ОСОБА_3 на підставі результату лабораторного тесту ОСОБА_1 встановлено діагноз: «стан сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну» ( а. пр. 2). ОСОБА_1 було оглянуто 26.10.2023 о 16 год. та встановлено, що останній має неприродну блідість шкіри обличчя, звужені зіниці, реакція на світло в`яла, мовна здатність не порушена, в позі Ромберга невпевнений, пальценосова проба невпевнено, ОСОБА_1 пояснівав, що «курив траву 3 тижні тому» ( а. пр. 31).
З акту № 878 хіміко – токсикологічних досліджень від 6.11.2023 р. вбачається, що лікарем - лаборантом ОСОБА_4 було проведено хіміко-токсикологічне дослідження сечі забраної 26.10.2023, доставленої в лабораторію 27.10.2023. Результат дослідження: позитивний ім./ф тест на амфетамін. Тести на опіати, метадон, марихуану, метамфет. негативні ( а. пр. 32).
Судом першої інстанції було допитано лікаря КЗ «ЧОНД» ОСОБА_3 про обставини та процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 , який пояснював лікарю, що останній раз курив траву 3 тижні тому, у обстежуваного на лабораторне дослідження було взято зразок сечі. Заключний діагноз про стан сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну, акт медичного огляду складено на підставі результату лабораторного дослідження, а саме імуноферментного тесту.
На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» вбачається, що огляд у закладах охорони здоров`я для виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем. Після цього проводиться лабораторне дослідження (за допомогою приладів), метою якого є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду, у якому, серед іншого, зазначаються ознаки сп`яніння особи, що безпосередньо виявлені та встановлені лікарем, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторних досліджень встановлюється діагноз, який також вноситься до акту медичного огляду.Тобто огляд особи щодо виявлення стану сп`яніння проводиться саме лікарем закладу охорони здоров`я, а не приладом. Прилад лише фіксує показники щодо ступеню стану сп`яніння, а лікар під час огляду особи виявляє та фіксує ознаки сп`яніння. Тому показники приладу не слід ототожнювати з поняттям «медичний огляд». А тому доводи апеляції про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та недоведеність такого стану належними доказами є безпідставними та необґрунтованими.
З наявного в матеріалах справи про адмінправопорушення відеозапису, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції з нагрудних відео-камер, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом. На відеозапису також зафіксовані дії, які передували до складання протоколу про адмінправопорушення (запис від 26.10.2023 р.) та складання протоколу про адмінправопорушення 10.11.2023 р., на відеозапису видно, що ОСОБА_1 перебуває поруч з автомобілем, жодним чином не заперечує, що він є водієм цього автомобіля та керував ним безпосередньо перед тим, як почався відеозапис.
Доводи апеляційної скарги про те, що 26.10.2023 р. ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Logan, потрапив в ДТП, винуватцем якої була інша особа. З цієї причини були викликані працівники поліції, які складали відповідні процесуальні документи, а тому суд апеляційної інстанції не входить в обговорення питань по іншим протоколам про адмінправопорушення, як стосовно ОСОБА_5 так і іншої особи, з огляду на те, що по цим фактам та обставинам винесені відповідні судові рішення, які набрали чинності.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутності у працівників поліції належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення останнім вимог п. 2.9 а) ПДР України, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки судом першої інстанції будь-яких порушень з боку працівників поліції не встановлено, натомість вина ОСОБА_1 доведена.
Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд першої інстанції розцінив як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факту керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та не звільнять його від відповідальності за скоєне.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Безпідставними апеляційний суд вважає доводи скарги про те, що дії працівника поліції були з порушенням порядку та інструкцій направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з порушеннями норм процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції після приїзду на місце ДТП та початку оформлення матеріалів за ст. 124 КУпАП та встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння направили його для проведення огляду до КНП «ЧОНД». Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я потребує значного часу, тому що до вимог нормативно-правових актів заклад охорони здоров`я повинен провести хіміко-токсикологічне дослідження зразків біоматеріалів. Тільки після отримання цих досліджень лікар-нарколог склав остаточний висновок та направив його до ДПП в Черкаській обл., посадові особи якого, за участю ОСОБА_1 , склали протокол про адмінправопорушення й направили його до суду. Вказані процесуальні дії потребують значного часу, вони виконувалися в межах розумних строків, апеляційний суд не вбачає порушення вимог ст. 254 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є непереконливими.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. 
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопо-рушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 26.01.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 – залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                 Белах А.