ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 травня 2024 року 	м.Суми	

Справа №591/9278/23 
Номер провадження 22-ц/816/828/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
учасники справи:
боржник – ОСОБА_1 ,
стягувач – ОСОБА_2 ,
заінтересована особа – приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Турченка Сергія Петровича 
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року про відмову у скасуванні постанови про арешт майна, у складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми,                   

                                                                  в с т а н о в и в:

17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Турченка С.П., звернувся до суду із скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. від 11 жовтня 2023 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 73004980.
Свої вимоги мотивував тим, що 10 жовтня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. було відкрито виконавче провадження №73004980 про примусове виконання виконавчого листа №591/3373/2021 виданого 09 жовтня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26800 грн неустойки (штрафу) та 8459 грн 03 коп. судового збору.
10 жовтня 2023 року приватним виконавцем було також винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження, а саме постановлено об`єднати виконавчі провадження №73004761, №73004980 щодо боржника ОСОБА_1 у зведене виконавче провадження №73005566.
Також, 10 жовтня 2023 року приватним виконавцем у ВП № 73004980 було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 59614,57 гривня (UAH).
Крім того, 11 жовтня 2023 року приватним виконавцем було також винесено постанову у ВП № 73004980 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, яку заявник вважає незаконною, такою, що прийнята в порушення встановленого законом порядку та порушує права боржника.
Посилаючись на вказане, просив визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. від 11 жовтня 2023 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 73004980.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Турченка С.П. на постанову приватного виконання про арешт майна відмовлено. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Турченко С.П., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне встановлення обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення скарги ОСОБА_1 . 
Зазначає, що в порушення ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова про арешт майна накладена без визначення розміру суми стягнення. Вважає, що приватним виконавцем порушено черговість звернення стягнення на майно боржника та не було вжито заходів із встановлення достатності обсягу грошових коштів на арештованих рахунках боржника для погашення суми стягнення в повному обсязі і передчасно вжито заходи по зверненню стягнення на інше рухоме та нерухоме майно боржника шляхом накладення арешту на все таке майно. Вказує, що державний виконавець використав надане йому повноваження щодо накладення арешту на майно боржника без дотримання балансу між інтересами боржника та правом стягувача у виконавчому провадженні. 
Доводить, що встановивши факт прийняття оскаржуваної постанови в супереч нормам ЗУ «Про виконавче провадження», відмовивши у задоволенні скарги з тих підстав, що на дату прийняття ухвали арешт з майна боржника знято у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Суд фактично відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 не прийнявши рішення по суті, чим порушено його прав на справедливий суд.
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Мукорез О.Л. просить ухвалу суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Сторони належним чином повідомлені, проте в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. від 10 жовтня 2023 року відкрите виконавче провадження ВП №73004980 з виконання виконавчого листа №591/3373/21 виданого 09 жовтня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26800 грн 00 коп. неустойки (штрафу) та 8459 грн 03 коп. судового збору (а.с. 21, 22).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. від 11 жовтня 2023 року у зазначеному виконавчому провадження накладений арешт на все нерухоме та все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 23)
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. від 27 жовтня 2023 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №591/3373/21 виданого 09 жовтня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26800 грн 00 коп. неустойки (штрафу) та 8459 грн 03 коп. судового збору закінчене, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 24).
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 та скасуванні постанови про арешт майна боржника у ВП № 73004980 від 11 жовтня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що арешт майна, законність накладення якого оспорюється у справі, знято у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, тому порушені права боржника є відновленими. При цьому встановлено, що за відсутності відомостей, які б вказували на те, що на момент винесення приватним виконавцем постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , таке майно було ідентифіковане, доводи скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови від 11 жовтня 2023 року є обґрунтованими.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.
Так, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника.
У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 13 цього Закону арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.
Розшук боржника – юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (частина друга статті 36 Закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 48 Закону готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
Отже, згідно зі ст.ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може винести: постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, про арешт майна (коштів) боржника або постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно з п. 10 розд. VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня  2012 року, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що постанову про арешт майна (коштів) боржника виконавець виносить після виявлення майна.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при знятті арешту з майна боржника у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, навіть за встановлених обставин безпідставності накладення приватним виконавцем арешту на все майно боржника без його ідентифікації, скарга боржника не підлягає задоволенню, оскільки його права вже відновлені.      
Апеляційний суд зазначає, що боржник не був позбавлений можливості надати приватному виконавцю інформацію про належне йому майно та кошти на рахунках.
Крім того, при здійснення виконавчого провадження приватний виконавець у своїх діях по виконанню рішення суду обмежений визначеними законом строками, тому приймаючи оскаржувану постанову приватний виконавець діяв оперативно, з метою ефективного проведення виконавчих дій.   
Інші посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.  
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                                                            п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Турченка Сергія Петровича залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2024 року про відмову у скасуванні постанови про арешт майна – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина