Номер провадження: 33/813/6/24
Номер справи місцевого суду: 523/12406/21 
Головуючий у першій інстанції Позняк В. С. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_1 
адвоката Главацького Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Юрій Анатолійович, на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до постанови суду першої інстанції 28.06.2021 року близько 12 год 25 хв., на вулиці Чорноморського козацтва в м. Одесі, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді з АЗС не надав перевагу в русі транспортному засобу «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Не погодившись з постановою суду ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Ю.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дотримався вимог щодо законного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин адміністративного правопорушення, оскільки проігнорував клопотання експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення автотехнічної експертизи, призначеної постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2021 року за клопотанням ОСОБА_2 . Вказує, що суд не повідомив ОСОБА_2 про надходження вказаного клопотання експерта та розглянув справу за відсутності висновку експерта на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Захисник ОСОБА_2 – адвокат Главацький Ю.А. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, надав суду пояснення аналогічні викладеним у скарзі.
Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Враховуючи, що судом першої інстанції справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, беручі до уваги, що копію оскаржуваної постанови було отримано захисником ОСОБА_2 10 листопада 2022 року та подано апеляційну скаргу вперше 18 листопада 2022 року, апеляційний суд приходить до висновку про визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
За змістом статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.
Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В постанові суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, винний у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями.
Як убачається з матеріалів справи, 28 червня 2021 року стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у якому, з посиланням на порушення водієм вимог 10.2 Правил дорожнього руху зазначено, що в цей день, о 12 год 25 хв., на вулиці Чорноморського козацтва в м. Одесі, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді з АЗС не надав перевагу в русі транспортному засобу «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
До протоколу, який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, були долучені схема місця ДТП та пояснення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Із змісту пояснень ОСОБА_2 , наданими ним на місці події, слідує, що він не вважав себе винним у порушенні Правил дорожнього руху, зазначив, що 28 червня 2021 року він, керуючи автомобілем «Nissan Primera» в м. Одесі виконував виїзд з території автозаправної станції на вул. Чорноморського козацтва, після чого, рухаючись по головній дорозі відчув удар у задню частину автомобілю. Вважає, що зіткнення відбулось у зв`язку з порушенням ПДР водієм транспортному засобу «Opel», так як останній не дотримався безпечної дистанції.
Водій ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначив, що 28 червня 2021 року він керуючи транспортним засобом «Opel» рухався по вул. Чорноморського козацтва зі швидкістю 55 км/год в лівій крайній смузі. З автозаправної станції виїхав автомобіль «Nissan Primera» та рухаючись в тому ж напрямку та в тій самій смузі повернув наліво та відбулось зіткнення.
В суді першої інстанції захисником ОСОБА_2 - адвокатом Главацьким Ю.А. було заявлене клопотання про призначення по справі судової автотехнічної експертизи.
Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2021 року клопотання було задоволено та призначено у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
12 квітня 2022 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшло повідомлення про неможливість дачі висновку судової автотехнічної експертизи у зв`язку з ненаданням відповіді на клопотання судового експерта від 28 грудня 2021 року про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення автотехнічної експертизи.
З матеріалів справи вбачається, що клопотання експерта від 28 грудня 2021 року про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення автотехнічної експертизи судом розглянуто не було, що у свою чергу призвело до неможливість надання висновку судової автотехнічної експертизи.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_2 та його захисника, за клопотанням якого було призначено проведення експертизи, про надходження до суду клопотання судового експерта про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення автотехнічної експертизи та повідомлення про неможливість дачі висновку судової автотехнічної експертизи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не дотримався вимог щодо повного, всебічного та об`єктивно з`ясування всіх обставин справи. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2023 року задоволено клопотання адвоката Главацького Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення автотехнічної експертизи.
На вирішення експерта поставлено наступні питання:
1. Як відповідно до технічних вимог Правил дорожнього руху повинен був діяти водій автомобілю марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці?
2. Як відповідно до технічних вимог Правил дорожнього руху повинен був діяти водій автомобілю марки «Opel Signum», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці?
3. Чи мав водій автомобілю марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення небезпеки для руху, або з моменту виявлення перешкоди для руху?
4. Чи мав водій автомобілю марки «Opel Signum», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення небезпеки для руху, або з моменту виявлення перешкоди для руху?
5. Дії кого з водіїв знаходяться у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28.06.2021 року о 12:25 годині в м. Одесі по вул. Чорноморського козацтва, 159?
Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Постановами Одеського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року та від 21 вересня 2023 року задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.
14 листопада 2023 року до Одеського апеляційного суду надійшов висновок експерта №23-4017 судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів Nissan Primera р/н НОМЕР_3 та Opel Signum WT33102.
Експертом надані наступні висновки на поставлені питання:
“1-4. В умовах події, при її розвитку відповідно заданим судом вихідним даним заснованим на поясненням водія автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_3 , дії водія автомобіля Opel Signum НОМЕР_2 полягали в належнім виконанні викладених у дослідницькій частині вимог пунктів 13.1 і 2.3. «б» ПДР.
Діючи відповідно до вимог пунктів 13.1 і 2.3. «б» ЦДР, водій автомобіля Opel Signum WT33102, відповідно заданим судом вихідним даним, мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Nissan Primera р/н НОМЕР_3 .
В умовах події, при її розвитку, відповідно заданим судом вихідним даним, водій автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_3 був пасивним учасником ДТП і в момент зіткнення, перебував в аварійній ситуації, тому розгляд його дій до зіткнення й технічної можливості запобігання зіткненню безпредметно (докладно див. дослідницьку частину висновку).
5. Оскільки в умовах розвитку події відповідно заданих судом вихідних даних по поясненням водія автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_3 , водій автомобіля Opel Signum НОМЕР_2 належним виконанням вимог пунктів 2.3. «б» і 13.1 ПДР мав технічну можливість запобігти зіткненню, а водії автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_3 в умовах події перебував в аварійній ситуації, то в причинному зв`язку з фактом ДТП перебувають дії водія автомобіля Opel Signum WT33102”.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
За змістом пункту 10.2 Правил дорожнього руху виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Згідно пунктів 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 
Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Як зазначено вище, згідно з Висновком експерта №23-4017в даній дорожній обстановці водій автомобіля Opel Signum WT33102 належним виконанням вимог пунктів 2.3. «б» і 13.1 ПДР мав технічну можливість запобігти зіткненню, а водії автомобіля Nissan Primera р/н НОМЕР_3 в умовах події перебував в аварійній ситуації, тому в причинному зв`язку з фактом ДТП перебувають дії водія автомобіля Opel Signum WT33102.
Отже, в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Nissan Primera» не вбачається невідповідностей технічного характеру вимогам пункту 10.2 ПДР України, які перебували б в причинному зв`язку з виникненням ДТП.
Наведений висновок узгоджується з поясненнями водія «Nissan Primera», наданими на місці ДТП, а також не суперечить схемі місця ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення.
За змістом статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, подавати докази.
Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Суд звертає увагу на те, що одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення є висновок експерта відповідно до статті 251 КУпАП.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.
За змістом статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до статті 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
З огляду на зазначене, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням пункту 10.2 ПДР України, матеріали справи не містять.
Отже, аргументи, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про недоведеність в діях ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного правопорушення.
Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Положеннями частини другої статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Суворовського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року- скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Юрій Анатолійович, задовольнити.
Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов