Справа № 127/17891/22
Провадження № 22-ц/801/1011/2024
Категорія: 68
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

04 червня 2024 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,
суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,
з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2
апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Оверковського Костянтина Володимировича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року, ухвалене під головування судді Гуменюка К.П., 
у справі № 127/17891/22
за позовом  ОСОБА_1 (позивач) 
до ОСОБА_2 (відповідач)
про поділ спільного сумісного майна подружжя,- 
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в міський суд з позовом до  ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 29 квітня 2012 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2019 року.
Під час перебування у шлюбі, вони набули у спільну власність майно, яке він просить поділити як спільне сумісне, оскільки після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо його розподілу.
Визначаючись із вартістю майна зазначає, що вартість транспортних засобів підтверджена звітами про оцінку, відповідно до яких: вартість легкового автомобіля, марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску становить 155 709 грн., а вартість легкового автомобіля, марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2002 року випуску складає 166 750 грн.
Вартість рухомого майна складає 128 100 грн. Це майно він купував та привозив із закордону, оскільки працював там. На даний час воно зберігається за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в будинку, де вони з відповідачкою проживали під час шлюбу.
Щодо спірних грошових коштів, то зазначає, що вони перераховувались ним відповідачці через систему міжнародних грошових переказів «Western Union». 
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд поділити майно, що належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності наступним чином:
визнати за відповідачем право особистої приватної власності на легковий автомобіль, марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску; легковий автомобіль, марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2002 року випуску; рухоме майно, зокрема: ноутбук Асус core і5 – 1 шт - 5000 грн; тепла підлого ebeko kit 200 - 3 шт - 4500 грн; рушникосушка hafa - 1 шт - 3000 грн; тен hafa -1 шт - 1500 грн; змішувач для душової grohe - 3 шт - 9000 грн; змішувач кухонний grohe -1 шт - 3000 грн; змішувач для раковини grohe – 3 шт - 4500 грн; пилосос кархер wd -1 шт - 3000 грн; насадка dewalt dcf 620 - 1 шт - 1500 грн; саморізи essve tx 20 trallskruv -12 упак. - 9600 грн; дзеркало для ванної з підсвіткою - 1 шт - 1500 грн; Мфу Epson tx 650 чорний - 1 шт - 3000 грн; Мфу Epson білий - 1 шт - 1000 грн; iPhone 6s 64 - 1 шт - 2500 грн; холодильник Bosch - 1 шт - 5000 грн; морозильна камера Bosch -1 шт - 5000 грн; телевізор lg 20 - 1 шт - 1500 грн; комп`ютер нр core і5 - 1 шт - 3000 грн; планшет iPad 3g - 1 шт - 4000 грн; iPhone 7 256 gb - 1 шт - 4000 грн; шуруповерт Милуоки - 1 шт - 3000 грн; пила циркулярна dewalt des 7485 - 1 шт - 40 000 грн; сушильна машина lg - 1 шт - 4 000 грн; сабвуфер Bose Audi tt - 1 шт - 2000 грн; акустика fokal performance - 1 шт - 4 000 грн; грошові кошти в загальній сумі 9 631,16 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 26 квітня 2023 року (36,56 грн/1 дол. США) 352 115 грн. 21 коп. Стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків вартості спільного сумісного майна в сумі 413 548 грн. 10 коп.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за (одну другу) частку вартості легкового автомобіля марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. В задоволенні інших вимог позовної заяви – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 149 (сто сорок дев`ять) грн 77 коп.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
02 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Оверковського К.В., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення та неправильне встановлення судом усіх обставин, що мають значення для справи, просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення компенсації за легковий автомобіль марки HONDA, модель LEGEND,  суд першої інстанції помилково виходив із вартості цього автомобіля, зазначеної у договорі купівлі-продажу, тоді як ним було подано звіт оцінки, в якому вказано дійсну ринкову вартість автомобіля.
Щодо автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, то судом не враховано, що він був придбаний на замовлення та за кошти позивача в сумі 5 600 дол. США, які надавались йому іншою особою, а тому він є майном спільної сумісної власності.
Зазначене у позові рухоме майно на думку позивача також має режим спільної сумісної власності, оскільки купувалось для особистого використання, а не для комерційної діяльності, що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу, які судом першої інстанції не враховані. 
Вказує також, що ним впродовж вересня 2018 року – листопада 2020 року на ім`я відповідачки ним перераховані грошові кошти на загальну суму 9 631,16 дол. США, вони є спільним сумісним майном, а тому також підлягають поділу шляхом стягнення частки із відповідача. Перебуваючи за кордоном він не знав про розірвання шлюбу з відповідачкою, а тому здійснював переказ цих коштів на потреби сім`ї.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Дегтярьов О.М. просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вона є необґрунтованою, а рішення суду залишити без змін. 
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 30 квітня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду. 
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Оверковський К.В. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах викладених в ній, та просив задовольнити скаргу.
Відповідач ОСОБА_3 і її представник - адвокат Дегтярьов О.М. проти вимог апеляційної заперечив, просив залишити рішення суду без змін.
Встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що з 29 квітня 2012 року по 10 липня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 23 листопада 2023 року.
У зв`язку із реєстрацію шлюбу відповідачем з 15 грудня 2022 року змінено прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
З 02 лютого 2016 року за відповідачем був зареєстрований автомобіль марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 на підставі нотаріально посвідченого договору (вартість не зазначена). 
12 лютого 2020 року здійснено перереєстрацію авто на нового власника ОСОБА_6 на підставі договору, укладеного в ТСЦ 3254 м. Вишгород, вартість у договорі купівлі-продажу зазначена як 30 000 грн.
Крім того, 29 жовтня 2020 року за відповідачем зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . 
17 серпня 2022 року відбулася перереєстрація цього авто на нового власника ОСОБА_7 на підставі договору, укладеного в ТСЦ 0546, вартість у договорі купівлі-продажу зазначена як 30 000 грн.
Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу від 23.05.2023, вартість легкового автомобіля, марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску становить 155 709 грн. 
Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу від 04 08.2023, вартість легкового автомобіля, марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2002 року випуску складає 166 750 грн. 
12 липня 2018 року між ОСОБА_8 (прож.: Швеція, Гельсінборг, місто Хасларп) та позивачем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець передав на умовах даного договору у власність покупця товар, який визначений в додатку № 1 до цього договору, а покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар. Загальна ціна товару за цим договором складає 75 500 грн. Згідно з додатком до даного договору позивачу передано наступний товар: холодильник Bosch - 1 шт - 5000 грн; морозильна камера Bosch - 1 шт - 5000 грн, телевізор lg 20 - 1 шт - 1500 грн, комп`ютер нр core і5 - 1 шт - 3000 грн, планшет iPad 3g - 1 шт - 4000 грн, iPhone 7 256 gb - 1 шт - 4000 грн, шуруповерт Милуоки - 1 шт - 3000 грн., пила циркулярна dewalt des 7485 - 1 шт - 40 000 грн, сушильна машина lg - 1 шт - 4 000 грн, сабвуфер Bose Audi tt - 1 шт - 2000 грн, акустика fokal performance - 1 шт 4 000 грн. 
05 серпня 2021 року між цими ж сторонами укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець передав на умовах даного договору у власність покупця товар, який визначений в додатку № 1 до цього договору, а покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар. Загальна ціна товару за цим договором складає 25 600 грн. Згідно з додатком до даного договору позивачу передано наступний товар: ноутбук асус core і5 – 1 шт - 5000 грн, тепла підлога ebeko kit 200 - 3 шт - 4500 грн, рушникосушка hafa - 1 шт - 3000 грн, тен hafa - 1 шт - 1500 грн, змішувач для душової grohe - 3 шт - 9000 грн, змішувач кухонний grohe - 1 шт - 3000 грн, змішувач для раковини grohe – 3 шт - 4500 грн, пилосос кархер wd - 1 шт - 3000 грн, насадка dewalt dcf 620 - 1 шт - 1500 грн, саморізи essve tx 20 trallskruv - 12 упак. - 9600 грн, дзеркало для ванної з підсвіткою - 1 шт - 1500 грн, Мфу Epson tx 650 чорний - 1 шт - 3000 грн, Мфу Epson білий - 1 шт - 1000 грн, iPhone 6s 64 - 1 шт - 2500 грн. 
З відповіді АТ Ощадбанк від 07 грудня 2022 року слідує, що за період з вересня 2018 року по листопад 2020 року позивачем на користь відповідача було здійснено перекази грошових коштів на загальну суму 9 631,16 дол. США.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам.
Задовольняючи вимоги частково, зокрема в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за частку вартості легкового автомобіля марки HONDA, модель LEGEND, в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн, суд першої інстанції встановив, що зазначений автомобіль був об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки набутий сторонами під час шлюбу. При цьому визначаючи розмір грошової компенсації частки позивачеві, суд виходив з вартості цього транспортного засобу, вказаної в договорі купівлі-продажу від 12 лютого 2020 року.
Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, зокрема, щодо поділу автомобіля VOLKSWAGEN, модель GOLF, та майна, яке придбане за договором купівлі-продажу від 05 серпня 2021 року, суд виходив з того, що вказане рухоме і нерухоме майно не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки воно було придбане сторонами після розірвання шлюбу між ними, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості частки цього майна.
Щодо іншої частини майна, зокрема, яке було придбане за договором купівлі-продажу від 12 липня 2018 року, то суд виходив із відсутності в матеріалах справи доказів зберігання та перебування його у володінні відповідача, а також доказів переміщення цього майна із Швеції до України через митний кордон, його розмитнення тощо.
Відмовляючи в задоволенні позову частині поділу грошових коштів, суд виходив з того, що частина цих коштів, а саме 1 711 дол. США дійсно надійшла до сімейного бюджету і була спільною сумісною власністю подружжя, проте позивачем належними і допустимими доказами не доведено, а судом не встановлено, що отримавши їх від позивача відповідач використала їх на свій розсуд, а не в інтересах сім`ї (зокрема, на утримання спільної дитини) чи не на її потреби. Інша частина грошових коштів в розмірі 7 920,16 дол. США, надсилались позивачем відповідачці після розірвання шлюбу, а тому не можуть бути предметом поділу, так як на них не поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. 
Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги та матеріали цивільної справи, за результатами чого зробила такі висновки.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. N 11).
Зі змісту п.п. 23, 24 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в шлюбі неодноразово була предметом розгляду Верховним Судом та практика вирішення зазначеного питання є сталою.
Висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідачки частки вартості легкового автомобіля марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску, є вірним, оскільки він є спільною сумісною власністю подружжя, як такий, що придбаний під час перебування шлюбу, хоча і зареєстрований на одного з подружжя, проте колегія суддів не погоджується щодо правового механізму визначення розміру такої компенсації, з огляду на таке.
Сторони правочинів повинні діяти добросовісно й у випадку порушення цього обов`язку вони позбавляються захисту (стаття 13 ЦК України). Зазначене свідчить, що відчуження одним із подружжя спільного подружнього майна за ціною, нижчою за ринкову вартість цього майна, без погодження правочину, зокрема, в частині ціни зі сторони іншого з подружжя, є порушенням права цього подружжя на мирне володіння своїм майном та отримання за нього справедливої ціни, а також є проявом недобросовісності відчужувача, що позбавляє останнього права виплатити компенсацію саме у визначеному договором розмірі.
У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.
Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого.
Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 22.09.2022 справа № 125/2157/19 та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц.
Зокрема у зазначених постановах Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:
- у справі № 127/7029/15-ц зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки;
- у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Як встановлено, сторони придбали автомобіль марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску, під час перебування у зареєстрованому шлюбі, презумпція спільної сумісної власності на спірний автомобіль не спростована, проте після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 розпорядилась зазначеним автомобілем на власний розсуд без повідомлення та письмової згоди позивача ОСОБА_1 .
При цьому позивач не оспорював укладений відповідачкою без його згоди договір купівлі-продажу цього автомобіля, а по суті просив визнати за нею (відповідачкою) право власності на нього та врахувати її розмір при вирішенні питання про розподіл іншого майна.
Вирішуючи щодо розміру грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд першої інстанції виходив з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визначається виходячи договорі купівлі-продажу, не взявши до уваги звіт про оцінку оцінювача ФОП ОСОБА_9 , оскільки вважав його неналежним доказом.
Водночас суд безпідставно взяв до уваги вартість автомобіля, яка вказана договорі купівлі-продажу, оскільки вказана вартість визначена за домовленістю між покупцем та продавцем і не може відображати дійсну ринкову вартість автомобіля, крім цього, дійсна вартість майна визначається на момент розгляду справи, а не на час відчуження транспортного засобу.
Відповідно до звіту оцінки транспортного засобу марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_9 23.05.2023 найбільш ймовірна середня ринкова ціна об`єкта оцінки становить 4 258 дол. США, що еквівалентно 155 709 грн. по курсу НБУ.
Позивачем не надано інших письмових доказів, які б вказували на іншу, меншу ринкову вартість відповідного транспортного засобу на час розгляду справи. 
При цьому колегія суддів відхиляє доводи відповідачки про те, що для визначення вартості транспортного засобу мала б бути проведена експертиза. 
Так, заперечуючи проти позову, відповідач вказувала на необхідність визначення розміру компенсації вартості частки саме виходячи із ціни купівлі-продажу, визначеної договором. Також відповідач зазначала про те, що на даний час технічний стан, а відтак і вартість спірного автомобіля є мінімальними, так як наступний власник авто потрапив в ДТП і автомобіль фізично знищений. 
За таких обставин вартість автомобіля слід визначати відповідно до звіту оцінки транспортного засобу, а тому колегія суддів приходить до висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає грошова компенсація вартості частки автомобіля HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску в розмірі 77 854, 50 грн (155 709 грн/2).
Щодо висновків суду першої інстанції в частині інших позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, то колегія суддів вважає їх вірними, зробленими із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Як встановлено судом, що автомобіль, марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2002 року випуску було придбано та зареєстровано за відповідачем 29 жовтня 2020 року, тобто після розірвання шлюбу (10 липня 2019 року) між сторонами. 
А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що кошти на цей автомобіль належать позивачеві, оскільки надавались йому іншою особою, є безпідставними та не доведені належними і допустимими доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що грошові кошти в сумі 9 631,16 дол. США, які перераховувались позивачем міжнародними переказами на ім`я відповідача є спільним сумісним майном, а тому також підлягають поділу шляхом стягнення частки із відповідача, колегія суддів відхиляє.
Так, частина вказаної суми, а саме 1 711 дол. США, дійсно надсилались позивачем відповідачу у період шлюбу. Проте позивачем не надано належних і допустимих доказів, а судом не встановлено, що отримані кошти відповідачка витратила не в інтересах сім`ї, зокрема на утримання спільної дитини, побутові потреби сім`ї.
Щодо решти суми коштів у розмірі 7 920 дол. США, перерахованих позивачем відповідачці, то суд першої інстанції вірно визначив, що їх переказ здійснювався вже після розірвання шлюбу між сторонами, а тому не можуть бути предметом поділу.
Крім того, предметом поділу можуть бути не просто майно і грошові кошти, які були зароблені (одержані) подружжям за час спільного життя, а лише ті з них, які наявні, залишилися в натурі на час розірвання шлюбу і здійснення поділу. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач перебував за межами країни і не знав про розірвання шлюбу між сторонами, а тому здійснював переказ цих коштів на потреби сім`ї, не є підставою для задоволення вимог у цій частині.
Згідно з статтею 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Так, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2019 року є заочним і на ньому міститься відмітка про набрання ним законної сили 13 серпня 2019 року 
Подальше поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження і перегляд рішення в апеляційному порядку зазначеної обставини не спростовують, так як постановою Вінницького апеляційного суду від 23 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2019 року – без змін.
Доводи апеляційної скарги в частині вимог поділу рухомого майна зводяться до повторень підстав позову, незгоди з рішенням суду першої інстанції, незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, тобто стосуються переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка. 
Колегія суддів вважає, що в силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
А тому колегія суддів відхиляє їх, та приходить до висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. 
Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду в частині визначення розміру грошової компенсації за частку вартості легкового автомобіля марки HONDA, модель LEGEND.
Щодо судових витрат 
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ціна позову у даній справі становила 413 548,10 грн. Апеляційним судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на суму 77 854,50 грн, що становить 18,8 % ціни позову.
За подання позовної заяви до суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір в розмірі 4 137,40 грн, та 3 188,38 грн за апеляційну скаргу (з застосуванням коефіцієнту 0.8 ставки).
Зважаючи на те, що позов задоволено частково, в силу статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій пропорційно задоволеним позовним вимогам (18% від 7325, 78 грн), що становить 1 377,25 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оверковського Костянтина Володимировича - задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року змінити в частині стягнення розміру грошової компенсації за частку вартості легкового автомобіля марки HONDA, модель LEGEND 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частку вартості легкового автомобіля марки HONDA, модель LEGEND, 1996 року випуску в розмірі 77 854, 50 (сімдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири гривні) 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 377,25 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 06.06.2024
Головуючий                                                                        І.М. Стадник 

Судді                                                                                Ю.Б. Войтко

                                                                               І.В. Міхасішин