ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2024 року	Львів	Справа № 460/1288/23 пров. № А/857/1254/24	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі №460/1288/23 (головуючий суддя Махаринець Д.Є., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
                                                            ВСТАНОВИВ:
17 січня 2023 року Рівненським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмову відповідача від 26.10.2022 №21266-21081/Г-02/8-1700/22 в зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи з 09 липня 2014 року по 31 березня 2015 року в ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ»; зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи з 09 липня 2014 року по 31 березня 2015 року в ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ», починаючи з 17 липня 2022 року.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що з 10.06.2022 позивачу призначена пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до  Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, при призначенні пенсії відповідач не зарахував стаж роботи позивача  у російській федерації та не врахував її заробіток протягом періоду роботи в даній країні. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують гарантоване державою право на належне соціальне забезпечення.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 09 липня 2014 року по 31 березня 2015 року в ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 09 липня 2014 року по 31 березня 2015 року в ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ», та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення, з урахуванням при її обчисленні довідки про заробітну плату від 23.07.2018 №449, виданої ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ». Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати у виді судового збору у сумі 1073,60 грн.   
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскільки документи, долучені до заяви про призначення пенсії  від 03.06.2022, не підтверджують сплату страхових внесків на обов`язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду російської федерації за період роботи з 01.07.2014 по 31.03.2015 на підприємстві, зареєстрованому на території російської федерації, то підстави для обчислення пенсії із врахуванням страхового стажу за спірний період, відсутні.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що з 10.06.2022 позивач отримує пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З метою уточнення того, чи весь період роботи був зарахований при призначенні пенсії позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою.
Листом від 26.10.2022 №21266-21081/Г-02/8-1700/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  повідомило позивача про те, що їй з 10.06.2022 призначено пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви про призначення пенсії від 03.06.2022 було долучено трудову книжку, згідно з якою, зокрема, у період з 09.07.2014 по 31.03.2015 позивач працювала на підприємстві «ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ», розташованому на території російської федерації та довідку про заробітну плату, видану «ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ» від 23.07.2018 №449, виписку з особового рахунку за період з 01.07.2014 по 31.03.2015. Водночас у виписці з особового рахунку не зазначено відомості про сплату страхових внесків на обов`язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду російської федерації за вказаний період. Відтак, враховуючи, що подані документи не підтверджують сплату страхових внесків на обов`язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду російської федерації за період з 01.07.2014 по 31.03.2015 на підприємстві, зареєстрованому на території російської федерації, то підстави для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати, зазначеної у вказаній довідці, та, відповідно, страхового стажу за такий період, відсутні.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає  Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003  (надалі - Закон №1058-IV).
За змістом частини 2  статті 4 Закону №1058-IV  якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Підставою для відмови у зарахуванні довідки № 449 від 23.07.2018 слугувала обставина не підтвердження компетентними органами російської федерації сплати страхових внесків.
Відповідно до вимог ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 цієї Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Відповідно до п.3 ст.6 Міжнародної Угоди від 15.04.1994 «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів» (дата набрання чинності для України: 22.08.1995) встановлено, що працівники користуються правами і виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування.
Згідно ст.7 цієї Угоди оподаткування трудових доходів працівників Сторони працевлаштування здійснюється в порядку і розмірах, встановлених законодавством Сторони працевлаштування.
Згідно ч.1  ст.13 Закону  рф «Про трудові пенсії» (в редакції, чинній на період роботи в рф) встановлено, що при підрахунку страхового стажу періоди роботи і (або) іншої діяльності, які передбачені статтями 10 і 11 цього Федерального  закону, підтверджуються документами, що видаються в установленому порядку роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами.
Отже, наведені положення вказаної Угоди передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію та її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Разом з тим, частиною 3  ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у  ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у  ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього  Закону  нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим  Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Згідно зі ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.
Таким чином, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески.
Колегія суддів враховує правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 560/4616/20, де суд не досліджував питання чи нараховувались позивачу, але не сплачувались страхувальником страхові внески. Сплата страхувальником страхових внесків є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску. Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так як і обов`язок по його нарахуванню покладено саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за не нарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.
В контексті законодавства нашої держави, то за змістом  статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991  (надалі по тексту також -  Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637  затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правовим регулюванням пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто, прийняття на підтвердження стажу роботи, зокрема, довідок, застосовується тільки в тому випадку, коли відсутня трудова книжка, або відсутні відповідні записи чи містяться неправильні чи неточні записи в трудовій книжці про роботу особи на підприємстві.
Як встановлено судом, у позивача є в наявності трудова книжка серії НОМЕР_1 від 2014 року.
У ній містяться записи про роботу за періоди з 09.07.2014 по 31.03.2015 в ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ» на посаді маляра.
Вказані записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаного підприємства та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості і достовірності.
Довідкою від 23.07.2018 №449 підтверджується нарахування та виплата позивачу заробітної плати з липня 2014 року по березень 2015 року. У довідці вказано, що  на всі нарахування проводилися відрахування до Пенсійного фонду за встановленими тарифами.
Таким чином, не заслуговує на увагу покликання апелянта на відсутність доказів сплати страхових внесків за спірний період, як на підставу не врахування довідки поданої позивачем.
Крім того, важливим є той факт, що у відповідь на запит пенсійного органу від 25.02.2020 ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ» надало відповідь №80/02/4 від 25.02.2020 до якої долучено виписку з особового рахунку позивача за спірний період. 
З даної виписки чітко видно факт сплати роботодавцем за спірний період податків із заробітної плати позивача та інших обов`язкових платежів.  
Таким чином, матеріали справи містять підтвердження відрахувань із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із її заробітної плати. 
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що долучена позивачем довідка є належними і достатніми доказами, який підтверджує нарахування заробітної плати позивача за період з 09.07.2014 по 31.03.2015 в ООО «МНУ-1 Корпорации АК «ЄСКМ».
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.
Згідно  ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі №460/1288/23 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Головуючий суддя	 	С. П. Нос	
судді	 	Р. В. Кухтей	
 	 	С. М. Шевчук