ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 червня 2024 року           справа №200/939/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Донецького апеляційного суду на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року (повне судове рішення складено 29 березня 2024 року) у справі № 200/939/24 (суддя в І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

16 лютого 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецького апеляційного суду, в якому просив:
1. визнати протиправними дії Донецького апеляційного суду щодо видачі ОСОБА_1 :
1.1 довідки від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/22/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2 102 гривні;
1.2 довідки від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/23/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2 102 гривні;
1.3 довідки від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/24/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2 102 гривні;
1.4 довідки від 14 лютого 2024 року № 3.11-16/6/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону України від 09 липня 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді – 2 102 гривні;
2. зобов`язати Донецький апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 із змінами, внесеними Постановами Пенсійного фонду № 2-4 від 11 лютого 2013 року, № 5-1 від 20 березня 2017 року, № 6-1 від 07 червня 2019 року, № 18-1 від 21 травня 2021 року, № 7-2 від 09 лютого 2023 року, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди:
- посадового окладу, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року та регіонального коефіцієнту 1,1,
- доплати за вислугу років – 60%, а саме:
2.1 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року – 2 270 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 124 850 грн (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 199 760 грн;
2.2 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1982-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року – 2 481 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 136 455 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 218 328 грн;
2.3 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року – 2 684 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 147 620 грн (2 684 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 236 192 грн;
2.4 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року – 3 028 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 166 540 грн (3 028 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 266 464 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є суддею у відставці, який був звільнений з посади судді апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно з постановою Верховної Ради України від 16 липня 2015 року № 634-VIII від 16.07.2015 та згідно з наказом від 27 липня 2015 року № 230к був відрахований зі штату апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Після звільнення у відставку позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 200/7364/20-а, яке набрало законної сили, підтверджено право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі – Закон № 1402) з 19 лютого 2020 року.
Позивач вказував на те, що відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Згідно з ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Позивач вказував на те, що в порядку виконання рішення суду у справі № 200/7364/20-а пенсійний орган провів перерахунок довічного грошового утримання позивача, про що свідчить рішення від 22 січня 2021 року № 914280194182.
Загальний процент розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці від заробітку (розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді), складає 52%.
Розрахунок довічного грошового утримання було здійснено на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 03 березня 2020 року № 3.11-14/86/2020, відповідно до якої станом на 18 лютого 2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184 976,00 грн, в тому числі посадовий оклад – 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (60%) – 69 366,00 грн.
При обчисленні розміру суддівської винагороди станом на 18 лютого 2020 року Донецький апеляційний суд виходив з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, визначеного абз.4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», – 2102,00 грн х 50 (кількість прожиткових мінімумів для працездатних осіб) х 1,1 (регіональний коефіцієнт).
Позивач вказував на те, що згідно зі ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється Законом України про судоустрій.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 1402 зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Частиною 1 ст. 135 Закону № 1402 установлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 135 Закону № 1402 передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.
Статтею 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (далі – Закон № 1082) установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня – 2 270 гривень.
Статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1982-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (далі – Закон № 1982) установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня – 2 481 гривня.
Статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі – Закон № 2710) установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня – 2 684 гривні.
Статтею 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі – Закон № 3460-ІХ) установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня – 3 028 гривень.
Позивач наголосив, що Законом № 1402 установлено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402.
Таким чином, заміна однієї зі складових суддівської винагороди – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року (2270 грн), на 01 січня 2022 року (2481 грн), на 01 січня 2023 року (2684 грн), на 01 січня 2024 року (3028 грн) на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402 не передбачена (2102 грн), є неправомірною.
Виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону № 1402, норми інших законодавчих актів до цих правовідносин застосовуватися не можуть.
Враховуючи наведе, позивач вважав, що є законні підстави для перерахунку раніше призначеного йому довічного грошового утримання.
Згідно з п. 6 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, (далі – Порядок № 3-1) перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду, наданої відповідним органом, у даному випадку Донецькім апеляційним судом, судді.
У зв`язку з наведеним та керуючись ст. 130 Конституції України, ст. 135, ч. 4 ст. 142 Закону № 1402, ст. 7 Закону № 1082, ст. 7 Закону № 1982, ст. 7 Закону № 2710, ст. 7 Закону № 3460, у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року та для реалізації права на перерахунок щомісячного грошового утримання суддів у відставці, позивач направив відповідачу – Донецькому апеляційному суду заяви від 20 листопада 2023 року та від 10 січня 2024 року.
У заяві від 20 листопада 2023 року позивач просив відповідача видати йому довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року та регіонального коефіцієнту 1,1, доплати за вислугу років – 60%, а саме:
1. про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 1082 на 01 січня 2021 року – 2 270 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 124 850 грн (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 199 760 грн;
2. про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 1982 на 01 січня 2022 року – 2 481 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 136 455 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 218 328 грн;
3. про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 2710 на 01 січня 2023 року – 2 684 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 147 620 грн (2 684 грн х 50 х 1.1), доплати за вислугу років (60%) – 236 192 грн.
У заяві від 10 січня 2024 року позивач просив відповідача видати йому довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року та регіонального коефіцієнту 1,1, доплати за вислугу років – 60%, а саме:
про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 3460 на 01 січня 2024 року – 3 028 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 166 540 грн (3 028 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 266 464 грн.
У відповідь на ці заяви позивач отримав від відповідача довідки про суддівську винагороду судді Донецького апеляційного суду станом на 01 січня 2021 року від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/22/2023, станом на 01 січня 2022 року від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/23/2023, станом на 01 січня 2023 року від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/24/2023, станом на 01 січня 2024 року від 14 лютого 2024 року № 3.11-16/6/2024, у яких відповідач зазначив розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, в сумі 184 976,00 грн, в тому числі посадовий оклад – 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (60%) – 69 366,00 грн.
При обрахунку розміру суддівської винагороди станом на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року Донецький апеляційний суд виходив з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн х 50 (кількість прожиткових мінімумів для працездатних осіб) х 1,1 (регіональний коефіцієнт).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують гарантії незалежності суддів, а також право позивача на майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Просив задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що для розрахунку розміру суддівської винагороди для обчислення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, слід брати до уваги виключно той показник, який передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів», як єдиним нормативним актом, який може визначати розмір суддівської винагороди, а саме прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Разом з тим, введення в Законах України «Про Державний бюджет» спеціальної категорії прожиткового мінімуму для суддів, а саме "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня", тягне для відповідача обов`язок застосовувати дану норму, так як він не наділений правом на тлумачення закону та застосування його на власний розсуд за наявності суперечностей чи неузгодженості.
Таким чином, на переконання апелянта, в діях Донецького апеляційного суду відсутня протиправність, так як він діяв на виконання норми закону, яка є чинною і протиправність якої може констатувати виключно суд.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
З 17 жовтня 2017 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.
Позивач є суддею у відставці.
Так, постановою Верховної Ради України від 16 липня 2015 року № 634-VІІІ «Про звільнення суддів» у зв`язку з поданням заяви про відставку суддя Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 був звільнений з посади судді.
Згідно з наказом Апеляційного суду Донецької області від 24 липня 2015 року № 230к «Про відрахування зі штату суду судді ОСОБА_1 » суддя Алексєєв А.В. відрахований зі штату Апеляційного суду Донецької області 24 липня 2015 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Ці обставини також підтверджені записом 25 в трудовій книжці серії НОМЕР_3 .
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 200/7364/20-а, яке набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, підтверджено право позивача на перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці відповідно до Закону № 1402 з 19 лютого 2020 року.
На час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 96 187,52 грн, згідно з довідкою Донецького апеляційного суду від 03 березня 2020 року № 3.11-14/86/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, про що свідчать рішення про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 914280194182 (дата-час розрахунку: 22 січня 2021 року 14:52 і 14:56 відповідно).
Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке отримує позивач, становить 50% суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, яка становить 184 976,00 грн, в тому числі посадовий оклад – 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (60%) – 69 366,00 грн.
Відповідач – Донецький апеляційний суд (ідентифікаційний код 42262513) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.
20 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького апеляційного суду з заявою, в якій на підставі ст. 130 Конституції України, ст. ст. 135, ч. 4 ст. 142 Закону № 1402, ст. 7 Закону № 1082, ст. 7 Закону № 1982, ст. 7 Закону № 2710, у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, для реалізації його права на перерахунок щомісячного грошового утримання суддів у відставці, просив видати йому довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року та регіонального коефіцієнту 1,1, доплати за вислугу років (60%), а саме:
- про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 1082 на 01 січня 2021 року – 2 270 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 124 850 гри (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 199 760 грн;
- про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 1982 на 01 січня 2022 року – 2 481 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 136 455 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 218 328 грн;
- про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 2710 на 01 січня 2023 – 2 684 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 147 620 грн (2 684 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 236 192 грн.
23 листопада 2023 року Донецький апеляційний суд видав ОСОБА_1 довідку № 3.11-16/22/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку № 3-1.
Згідно з цією довідкою станом на 01 січня 2021 року суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184 976,00 грн, у тому числі: посадовий оклад – 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (60%) – 69 366,00 грн.
Довідка видана на підставі штатного розпису та особового рахунку за січень 2021 року.
23 листопада 2023 року Донецький апеляційний суд видав ОСОБА_1 довідку № 3.11-16/23/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку № 3-1.
Згідно з цією довідкою станом на 01 січня 2022 року суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184 976,00 грн, у тому числі: посадовий оклад – 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (60%) – 69 366,00 грн.
Довідка видана на підставі штатного розпису та особового рахунку за січень 2022 року.
23 листопада 2023 року Донецький апеляційний суд видав ОСОБА_1 довідку № 3.11-16/24/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку № 3-1.
Згідно з цією довідкою станом на 01 січня 2023 року суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184 976,00 грн, у тому числі: посадовий оклад – 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (60%) – 69 366,00 грн.
Довідка видана на підставі штатного розпису та особового рахунку за січень 2023 року.
10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького апеляційного суду з заявою, в якій на підставі ст. 130 Конституції України, ст. ст. 135, ч. 4 ст. 142 Закону № 1402, ст. 7 Закону № 1082, ст. 7 Закону № 1982, ст. 7 Закону № 3460, у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, станом на 01 січня 2024 року, для реалізації його права на перерахунок щомісячного грошового утримання суддів у відставці, просив видати йому довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року та регіонального коефіцієнту 1,1, доплати за вислугу років (60%), а саме: про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 3460 на 01 січня 2024 року – 3 028 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 166 540 грн (3 028 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 266 464 грн.
14 лютого 2024 року Донецький апеляційний суд видав ОСОБА_1 довідку № 3.11-16/6/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку № 3-1.
Згідно з цією довідкою станом на 01 січня 2024 року суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184 976,00 грн, у тому числі: посадовий оклад – 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (60%) – 69 366,00 грн.
Довідка видана на підставі штатного розпису та особового рахунку за січень 2024 року.
Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, апеляційний суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пунктом 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, (далі – Порядок № 3-1) передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.
Згідно зі ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 1402 встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 1402 зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону № 1402 суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ХІІ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (далі – Закон № 1082) установлено прожитковий мінімум […] для основних соціальних і демографічних груп населення:
[…]
працездатних осіб: з 1 січня – 2 270 гривень, […];
працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня – 2 102 гривні;
[…].
Статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (далі – Закон № 1928) установлено у 2022 році прожитковий мінімум […] для основних соціальних і демографічних груп населення:
[…]
працездатних осіб: з 1 січня – 2 481 гривня, […];
працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня – 2 102 гривні;
[…].
Статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі – Закон № 2710) установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум […] основних соціальних і демографічних груп населення:
[…]
працездатних осіб – 2 684 гривні;
працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2 102 гривні;
[…].
Статтею 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі – Закон № 3460) установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум […] для основних соціальних і демографічних груп населення:
[…]
працездатних осіб – 3 028 гривень;
працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні;
[…].
Спірні правовідносини виникли щодо обчислення суддівської винагороди працюючого судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці.
Позивач доводить, що, виходячи з положень ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону № 1402, обчислення суддівської винагороди має здійснюватися із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року.
Надаючи оцінку цим доводам позивача, суд виходить з наступного.
Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.
Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом № 1402) гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, а також від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018.
30 вересня 2016 року набрали чинності зміни, внесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі – Закон № 1401).
На підставі Закону № 1401, серед іншого, ст. 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».
З цією конституційною нормою співвідносяться норми ч. 1 ст. 135 Закону № 1402, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.
Розмір суддівської винагороди визначено у ст. 135 Закону № 1402, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в значенні ч. 2 ст. 130 Конституції України.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 135 Закону № 1402 установлено, що базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України від 15 липня 1999 року № 966-ХІV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон № 966).
Відповідно до ст. 1 Закону № 996 прожитковий мінімум – це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі – набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі – набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі – набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
Законом № 996 закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.
Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.
Водночас, ст. 7 Закону № 1082, разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2 270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2 102,00 грн.
До 2021 року для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено ст. 135 Закону № 1402.
Статтею 7 Законів № 1928, № 2710 та № 3460 на 2021-2024 роки також передбачений такий вид прожиткового мінімуму як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.
Варто зазначити, що зміни до Закону № 1402 у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди в період, щодо якого виникли спірні правовідносини, (2021-2024 роки), а також до Закону № 996 щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.
Закони України про Державний бюджет України на 2021-2024 роки фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130 Конституції України і ч. 3 ст. 135 Закону № 1402.
Закони України про Державний бюджет України на відповідні роки не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України в Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).
Отже, Законом № 1402 закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 13 вересня 2023 року у справі № 240/44080/21, від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22, від 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21.
Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди – прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року (2270,00 грн), на 01 січня 2022 року (2481,00 грн), на 01 січня 2023 року (2684, грн), на 01 січня 2024 року (3028,00 грн), на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402 не передбачена («прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», – 2102,00 грн), на підставі норм ст. 7 Законів України про Державний бюджет України на 2021-2024 року є неправомірною.
З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Донецького апеляційного суду, які полягали у видачі ОСОБА_1 :
- довідки від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/22/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону № 1082 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, – 2 102 гривні;
- довідки від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/23/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону № 1928 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, – 2 102 гривні;
- довідки від 23 листопада 2023 року № 3.11-16/24/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону № 2710 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, – 2 102 гривні;
- довідки від 14 лютого 2024 року № 3.11-16/6/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абз.5 ст. 7 Закону № 3460 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, – 2 102 гривні.
Колегія суддів також погоджується з окружним судом, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого відповідно до вимог Закону № 1402, є зобов`язання Донецького апеляційного суду видати ОСОБА_1 довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року та регіонального коефіцієнту 1,1, доплати за вислугу років – 60%, а саме:
- про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 1082 на 01 січня 2021 року – 2 270 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 124 850 грн (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 199 760 грн;
- про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 1982 на 01 січня 2022 року – 2 481 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 136 455 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 218 328 грн;
- про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 2710 на 01 січня 2023 року – 2 684 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 147 620 грн (2 684 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 236 192 грн;
- про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду – 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону № 3460 на 01 січня 2024 року – 3 028 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 166 540 грн (3 028 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) – 266 464 грн.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При вирішенні цієї справи судом були враховані положення частини другої статті 2 та частини другої статті 77 КАС України.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Ruiz Toriya v. Spaine», рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Донецького апеляційного суду – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у справі № 200/939/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 20 червня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Е. Г. Казначеєв