ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/14578/23	
(суддя Бухтіярова М.М., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною  скаргою Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі №160/14578/23 за позовом ОСОБА_1 до  Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 27 червня 2023 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 згідно з яким, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у неприйнятті рішення про призначення одноразової грошової допомоги та не виплату такої допомоги ОСОБА_1 у відповідності до ст. 16 - 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей» та постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 №975;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідності до ст. 16 - 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей».           
Позов обґрунтовано тим, що позивач отримав поранення у зв`язку з чим йому було встановлено ІІ групу інвалідності, тому він має право на виплату одноразової грошової допомоги відповідності до ст. 16 - 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року залучено Міністерство оборони України до участі у адміністративній справі №160/14578/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якості другого відповідача.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не вирішення питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у місячний строк після надходження всіх документів.
Зобов`язав Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні іншої частини позову відмовив.          Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги та її виплату не підлягають задоволенню, оскільки уповноваженим органом на прийняття рішення щодо призначення такої допомоги є Міністерство оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, а не Військова частина НОМЕР_1 . Водночас, на час розгляду справи питання про призначення або відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України не вирішено.            
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Міністерство оборони України, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Міністерства оборони України не відповідає обставинам справи, так як Міністерство оборони України прийняло рішення за наслідком розгляду пакету документів переданих військовою частиною (протокол від 15.09.2023 №44/975) про призначення позивачу такої допомоги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №065809 від 27.10.2022 позивачу первинно встановлено 80% втрати працездатності, причина втрати професійної працездатності: поранення Так, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 20). 
Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_2 з питань виплати грошової компенсації за отримане поранення.
Листом від 18.01.2023 №153 Військовою частиною НОМЕР_2 повідомлено порядок вирішення цього питання (а.с.21).
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наданих позивачем документів 24.05.2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 сформовано висновок №1293 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який 27.10.2022 року визнаний особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.49).
Зазначений висновок разом із наданими позивачем документами Військовою частиною НОМЕР_1 направлено директору Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для подальшого прийняття рішення.
Правомірність бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у неприйнятті рішення про призначення одноразової грошової допомоги та не виплати такої допомоги ОСОБА_1 у відповідності до ст. 16 - 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей» є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно із статтею 41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;
4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;
5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;
6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;
7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;
8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;
9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.
За змістом частини третьої статті 16 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).
Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975 у редакції на час спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: 
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;
у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:
військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:
400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;
300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;
250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Пунктом 12 Порядку № 975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно із пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати. Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Як з`ясовано судом апеляційної інстанції командиром Військової частини НОМЕР_1 в порядку, передбаченому пунктом 13 Порядку №975, підготовлено та надіслано до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України супровідним листом за вих. №1293 від 24.05.2023 позитивний висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який 27.10.2022 визнаний особою з інвалідністю ІІ групи, з додатками на 18 аркушах (а.с. 49).
Враховуючи те, що Військовою частиною НОМЕР_1 надіслано Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність протиправної бездіяльності з боку Військової частини НОМЕР_1 .
Щодо визнання судом першої інстанції протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не вирішення питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у місячний строк після надходження всіх документів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 5 грудня 2019 року по справі №826/3678/16.
Водночас Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. 
При цьому, за умовами статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина.
Натомість, задоволення позову шляхом визначеним у рішенні суду першої інстанції, що оскаржується фактично свідчить про зміну підстав та предмету позову поданого ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивач не звертався до Міністерства оборони України з питань з`ясування обставин дотримання Міністерством порядку та строку розгляду висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги складеного Військовою частиною НОМЕР_1 , а тому такі обставини не були підставою позову.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі №160/14578/23 – скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 12 червня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва