ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/31586/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Кругового О.О.,     
  
                    розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 р. (суддя Сидоренко Д.В.) в адміністративній справі №160/31586/23 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, які полягають у відмові в перегляді причинно-наслідкового зв`язку за результатами проходження Військово-лікарської комісії "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби" ОСОБА_1 ; зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України переглянути постанову 20-ї регіональної Військово-лікарської комісії, затвердженої протоколом засідання №1896 від 19.09.2023р. щодо причинно-наслідкового зв`язку захворювань ОСОБА_1 та змінити в ньому формулювання з неправильного "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби", а також "Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби" на правильні формулювання причинно-наслідкового зв`язку - "Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини".
          В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що лікарями проігноровані надані позивачем довідки від 15.08.2023 №15494 та від 14.03.2023 №3793, внаслідок чого посадовими особами ВЛК було порушено порядок встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань, які виникли в період безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.          
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України у перегляді причинно-наслідкового зв`язку за результатами проходження Військово-лікарської комісії, викладену у листі від 27.10.2023 вих.№598/12179 та зобов`язав Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України  повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 09.10.2023р. (вхідна дата 23.10.2023р. №Р-6273), з урахуванням висновків суду у даній справі. В іншій частині заявлених позовних вимог суд відмовив. 

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено наступні доводи:  судом першої інстанції не було враховано, що позивачем не надано документів, що підтверджують його звернення за медичною допомогою з приводу його захворювань під час безпосередньої участі в бойових діях, а також медичні документи, які підтверджують те, що захворювання (Хронічний гастрит асоційований з helicobacter pylori. Хронічний простатит, ремісія, без порушення функцій. Простий далекозорий 1.0/1.0) етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях; нормами Положення № 402 не передбачено обов`язку Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України переглядати постанови підпорядкованих військово-лікарських комісій на підставі необґрунтованих звернень (заяв, скарг), які не містять обґрунтованих, належних доказів про порушення військово-лікарської експертизи, а саме: прийняття постанов підпорядкованими військово-лікарськими комісіями з порушенням Положення № 402, не врахуванням військово-лікарськими комісіями захворювань, травм осіб які оглядаються, прийняття підпорядкованими військово-лікарськими комісіями постанов в формулюваннях що не відповідають діагнозам; перегляд постанов ВЛК є правом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.
          У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене  рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Позивач наполягає на тому, що відповідачем проігноровано довідки про безпосередню його участь у захисті Батьківщини. Позивач також вважає, що спірні правовідносини, які виникли між ним та відповідачем регулюються виключно наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, а не Законом України "Про звернення громадян". За результатом розгляду його скарги відповідач був зобов`язаний прийняти вмотивовану постанову, а не надавати відповідь листом.
          Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу. 
          Обставини справи:
          Відповідно до протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від № 1896 від 19 вересня 2023 р.   ОСОБА_1 встановлено причинний зв`язок травми, поранення у формулюванні “ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ”, захворювання: «Розлад адаптації переважно з порушенням емоцій з виходом в компенсацію. (F43.23)» у формулюванні “ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ” та захворювання: «Хронічний гастрит асоційований з helicobacter pylori. Хронічний простатит, ремісія, без порушення функцій. Простий далекозорий 1.0/1.0» у формулюванні “ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ” (а.с.11).
           09.10.2023 (вхідна дата 23.10.2023р. №Р-6273) ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України  подана скарга, в якій він просив змінити формулювання причинно-наслідкового зв`язку захворювань у протоколі ВЛК від 19.09.2023 №1896 з неправильного «Захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби» та «Захворювання, Ні, не пов`язане з проходженням військової служби» - на правильне «Захворювання, Так, пов`язані із захистом Батьківщини» (а.с.32).
          Листом від 27.10.2023 за вих.№598/12179 Центральна ВЛК Збройних Сил України повідомила ОСОБА_1 про те, що за результатами розгляду наданих документів ЦВЛК у ЗС України встановлено, що постанову про причинний зв`язок вказаних захворювань за протоколом 20 регіональної ВЛК прийнято вірно, підстав для зміни причинного зв`язку немає (а.с.12).
          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що права позивача порушуються не діями Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, а фактично відмовою Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України у перегляді причинно-наслідкового зв`язку за результатами проходження Військово-лікарської комісії, викладеної у листі від 27.10.2023 вих.№598/12179. Центральна ВЛК Збройних Сил України не виконала вимоги Закону України «Про звернення громадян» в частині об`єктивної і всебічної перевірки, викладених у скарзі обставин незгоди з причинним зв`язком захворювань. У зв`язку із цим суд зобов`язав відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
          Колегія суддів зазначає наступне.
          Спір  між сторонами виник у зв`язку із  незгодою позивача з результатом розгляду  ЦВЛК Збройних Сил України поданої ним скарги на протокольне рішення 20 Регіональної ВЛК. Спірні правовідносини регулюються Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008  (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800).
          Цим положенням визначено, що Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України, є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України та належить до штатних ВЛК (п. 2.2, п. 3.2.1.). ЦВЛК  має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (ЛЛК)) Збройних Сил України.
          Порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК врегульовано розділом 3 Положення № 402, в якому передбачено, що вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962 (п.3.1). Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян» (п.3.2). У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд (п.3.4).
          Отже, для перегляду оскарженого позивачем протокольного рішення ВЛК  необхідним є визнання ЦВЛК скарги обґрунтованою, і такі дії є дискреційними повноваженнями ЦВЛК, як  штатної ВЛК.
           Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2021 р. у справі № 1840/2970/18, дискреційне повноваження полягає у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
           Зважаючи на приписи п. 3.4 Положення № 402, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про обов`язкове прийняття ЦВЛК за результатом розгляду його скарги відповідної постанови.
          Суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, визнав протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України у перегляді причинно-наслідкового зв`язку за результатами проходження Військово-лікарської комісії, викладену у листі від 27.10.2023 вих.№598/12179. Проте, таке рішення грунтується на неправильному тлумаченні Положення № 402, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
          Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що Центральна ВЛК Збройних Сил України не виконала вимоги Закону України «Про звернення громадян» в частині об`єктивної і всебічної перевірки викладених у скарзі обставин незгоди з причинним зв`язком захворювань.
          Проте, у  листі зазначено про те, що документи, які були надані позивачем, розглянуті і вони не підставою для перегляду висновку ВЛК.
          Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача змінити формулювання у протокольному рішенні ВЛК, колегія суддів наголошує, що суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури його прийняття. Суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права (див. постанову Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18). 
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги, пред`явлені ОСОБА_1 до           Центральної  ВЛК Збройних Сил України задоволенню не підлягають.
          Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.
          Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

                    Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - задовольнити.
                    Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 р.  в адміністративній справі №160/31586/23 - скасувати та ухвалити нове рішення.
                    У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 травня 2024 р.  і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий