ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6094/23  Номер провадження 33/814/598/24	Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Старчик Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника – адвоката Назаренка О.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Назаренка О.Й., на постанову Київського районного суду м. Полтава від 29 лютого 2024 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Строк позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_1 постановлено обчислювати з дня набрання постановою законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 19 вересня 2023 року о 00 годин 34 хвилини по вул. Маршала Бірюзова, 2-А в м. Полтава в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.
В апеляційній скарзі адвокат Назаренко О.Й. просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтава від 29 лютого 2024 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1  у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: в порушення вимог закону поліцейським не проведено огляд  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, який повинен передувати такому огляду в медичному закладі, не відсторонено від керування автомобілем; огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я здійснювався без відповідного направлення та за відсутності поліцейського, згідно з актом і висновком мав місце 19 вересня 2023 року о 01 годині 01 хвилині, в той час як за змістом відеофіксації в цей час ОСОБА_1 перебував у службовому автомобілі поліції; за результатами огляду лікар вніс недостовірну інформацію, оскільки щодо ОСОБА_1 проводились тести й досліди не в повному обсязі, відібрано в нього біологічну речовину неналежним чином.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 і його представник просили задовольнити апеляційну скаргу та водночас ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом, його зупинку поліцією та проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
       Суд апеляційної інстанції заслухав ОСОБА_1 і його представника, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за  керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння.
Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №505858 19 вересня 2023 року о 00 годин 34 хвилини ОСОБА_1 по вул. Маршала Бірюзова, 2-А в м. Полтава у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (а.с.1).
Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються змістом відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 19 вересня 2023 року о 00 годин 34 хвилини ОСОБА_1 по вул. Маршала Бірюзова, 2-А в м. Полтава керував автомобілем «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений поліцією. Затим поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про наявність в останнього ознак наркотичного сп`яніння та висунуто йому вимогу щодо проходження огляду для визначення вказаного стану, на проведення якого ОСОБА_1 погодився (а.с.6).
Окрім того, в судах першої та апеляційної інстанції сам  ОСОБА_1  підтвердив факт керування ним транспортним засобом, його зупинку поліцією та проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
За даними ж висновку медичного огляду №445 від 19 вересня 2023 року підтверджено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані наркотичного сп`яніння (а.с.3).
Як убачається зі змісту акта №445 від 19 вересня 2023 року, складеного до зазначеного вище медичного висновку, лікарем ОСОБА_2 встановлено, що в ОСОБА_1 були, серед іншого: змазана мова, гіперемована шкіра обличчя, ін`єктовані склери, гіпергідроз (підвищене потовиділення), хиткість у позі Ромберга, виконання з промахуванням пальце-носової проби, й за результатами проведення лабораторного дослідження зафіксовано наявність наркотичної речовини у відібраних у ОСОБА_1 зразках. На підставі всіх отриманих під час огляду даних у їх сукупності лікарем і було надано висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (а.с.33).
У суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 (лікар, яка проводила огляд ОСОБА_1 ) підтвердила те, що за результатами медичного огляду в ОСОБА_1 були виявлені синтетичні катинони, які є наркотичною речовиною, потрапляють в організм людини тільки шляхом внутрішнього вживання та в жодних продуктах вони не містяться. Після кожного відібрання зразків всі ємності обробляються та під час проведення медичного огляду завжди присутній поліцейський. У кабінеті лікаря відеокамери не встановлено з огляду на заборону відефіксації в закладі психіатричного типу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення медичного огляду ОСОБА_1 і необхідність у зв`язку з цим його результатів недійсними не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище доказами по справі.
У той же час, незначні розбіжності в часі, зафіксованому на відеозаписах, з часом, зазначеним у медичному висновку, не спростовують факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, що й ним не заперечується, та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених судом обставин.
Окрім того, апелянтом не обґрунтовано, який вплив на результати огляду та їх достовірність має присутність поліцейського, з огляду на те, що порядок проведення медичного огляду віднесено до виключної компетенції працівника закладу охорони здоров`я.
Пунктом 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.
Відповідно до п.12 розділу ІІ цієї Інструкції в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я.
Такий висновок ґрунтується й на тому,що приписами п.п.7-8 розділу ІІІ зазначеної вище Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин,що здатні спричинювати стан сп`яніння. 
Отже, з огляду на обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке проводиться в закладах охорони здоров`я, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише в медичному закладі, а не також і на місці зупинки транспортного засобу, на що помилково посилається апелянт.
Визначення ж методів медичного огляду обстежуваної особи та достатність даних для надання відповідного висновку належить до компетенції лікаря. Разом із тим, порушень порядку проведення лікарем огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, що ставили би під сумнів допустимість і дійсність огляду, не встановлено. Зазначені вище висновок та акт складені лікарем закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 за результатами медичного огляду ОСОБА_1 у межах повноважень лікаря за правилами, передбаченими Розділом ІІІ зазначеної вище Інструкції, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає об`єктивних підстав ставити під сумнів обрані компетентним лікарем методи при здійсненні огляду та встановлені у висновку з актом дані.
Таким чином, зазначені вище докази безперечно доводять винуватість   ОСОБА_1   у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і спростовують доводи апелянта та показання ОСОБА_1 про неперебування останнього в стані наркотичного сп`яніння.
Водночас відсутність у матеріалах справи відомостей про відсторонення поліцією ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також щодо його письмового направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, який, як наслідок, був проведений за вимогою поліцейського після встановлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо  ОСОБА_1 , оскільки не спростовує факт керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів судочинства, які законодавець визначив як пріоритетні.
Тому при вирішенні питання, чи може наявність певних недоліків/порушень стати підставою для констатації істотного порушення вимог процесуального закону та визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого недоліку/порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів, на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема, з`ясувати, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Разом з тим, об`єктивних обставин, які були би підставами для визнання наведених вище доказів недопустимими, недостовірними чи неналежними, перевіркою матеріалів справи не встановлено, а доводи та підстави, з яких ставиться питання про закриття провадження щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на  ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – адвоката Назаренка О.Й., залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтава від 29 лютого 2024 року щодо  ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун