Постанова
Іменем України
 
18 червня 2024 року              
 
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/12108/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач)
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,
за участю секретаря Марченка М. С.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на рішення Дарницького районного суду м. Києва
 
від 17 квітня 2024 року 
 
в складі судді Маркєлової В. М.
 
у цивільній  справі №753/10247/22 Дарницького районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_2 
 
до ОСОБА_1 
 
про поділ спільного майна подружжя
 
У С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2022 року позивач звернулася до Дарницького районного суду                  м. Києва з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому, просила:
 
-         припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., № куз. НОМЕР_1 та виділити вказаний автомобіль у приватну власність ОСОБА_1 ;
 
-         стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., № куз. НОМЕР_1 в розмірі 237 705,00 грн;
 
-         припинити право сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на зброю: мисливський нарізний карабін «НОМЕР_12; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 № НОМЕР_2 ; мисливська гладкоствольна рушниця «НОМЕР_13», к-р 12; мисливська гладкоствольна рушниця «Beretta Sport 2», к-р НОМЕР_3 ; мисливська гладкоствольна рушниця «Benelli Sport 2», к-р 12, Мисливська гладкоствольн а рушниця «Browning», к-р 12 та виділити зброю у приватну власність ОСОБА_1 ;
 
-         стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 вартості зброї: мисливський нарізний карабін «НОМЕР_12; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 № НОМЕР_2 ; мисливська гладкоствольна рушниця «НОМЕР_13», к-р 12; мисливська гладкоствольн а рушниця «Beretta Sport 2», к-р 12; мисливська гладкоствольна рушниця «Benelli Sport 2», к-р 12, Мисливська гладкоствольна рушниця «Browning», к-р НОМЕР_3 в розмірі 189 865,55 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сторони з 04.03.2016 знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 11.07.2022 розірваний. У період з 04.03.2016 по 11.07.2022 подружжя придбало: автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., № куз. НОМЕР_1 , мисливський нарізний карабін «Anschutz-1417G, к-р НОМЕР_4 , пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 № НОМЕР_2 , мисливську гладкоствольну рушницю «НОМЕР_13», к-р НОМЕР_3 , мисливську гладкоствольну рушниці «Beretta Sport 2», к-р НОМЕР_3 , мисливську гладкоствольну рушниця «Benelli Sport 2», к-р НОМЕР_3 , мисливську гладкоствольну рушницю «Browning», к-р 12.
Позивачка просила поділити спільне майно шляхом припинення спільної сумісної власності подружжя, виділення автомобіля у приватну власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації за 1/2 частини вартості зазначеного майна.
Відповідач,заперечуючи проти позовної заяви, подавав відзив на позовну заяву, в якій посилаючись на необґрунтованість доводів позовної заяви, просив відмовити у задоволенні позову.
У відзиві відповідач просив суд врахувати, що до шлюбу він був власником іншого автомобіля такої ж марки, який після ДТП у період шлюбу він продав та кошти від продажу вклав у придбання новішого автомобіля. Також просив врахувати кошти, які його дружина витратила на особисті потреби за кордоном у період з 16.04.2022 по 30.04.2022.
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року позов задоволено частково.
 
Припинено право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., № куз. НОМЕР_1 та виділено автомобіль у приватну власність ОСОБА_1 .
 
Припинене право сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на зброю: мисливський нарізний карабін «Anschutz-1417G, к-р НОМЕР_4 ; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 № НОМЕР_2 ; мисливську гладкоствольну рушницю «НОМЕР_13», к-р НОМЕР_3 ; мисливську гладкоствольну рушницю «Beretta Sport2», к-р НОМЕР_3 ; мисливську гладкоствольну рушницю «Benelli Sport2», к-р НОМЕР_3 ; мисливську гладкоствольну рушницю «Browning», к-р НОМЕР_3 та виділити зброю у приватну власність ОСОБА_1 .
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р.в., номер кузова НОМЕР_1 в розмірі 237 705,00 грн; грошову компенсацію 1/2 вартості зброї: мисливський нарізний карабін «НОМЕР_12; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 № НОМЕР_2 ; мисливська гладкоствольна рушниця «НОМЕР_13», к-р 12; мисливська гладкоствольн а рушниця «Beretta Sport 2», к-р НОМЕР_3 ; мисливська гладкоствольна рушниця «Benelli Sport 2», к-р 12; мисливська гладкоствольна рушниця «Browning», к-р НОМЕР_3 в розмірі 189 865,55 грн.
 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що спірний автомобіль був придбаний виключно за виручені кошти від продажу автомобіля, придбаного до реєстрації шлюбу.
Судом проігноровано його доводи про те, що позивачка неодноразово знімала кошти, перебуваючи за кордоном на загальну суму 62 651,35 грн та розпоряджалась ними в своїх особистих інтересах, а не в потребах сім`ї у період з 16.04.2022 по 30.04.2022, а такі кошти малим бути враховані судом при поділі спільного майна.
Зазначав, що суд не взяв до уваги, що грошова компенсація частки у спільному майні може бути присуджена виключно у відповідності до ст. 364 ЦК України, тобто за наявності обов`язкової згоди на таку компенсацію.
 
Судом не враховано, що автомобіль придбавався за особисті кошти відповідача, який взяв їх у борг в ОСОБА_3 , однак суд не врахував таких обставин.
 
Судом не враховано, що відповідач поніс витрати на проведення експертиз які були покладені в основу судового рішення, однак частково задовольняючи позов не стягнув такі витрати з позивачки.
 
За вказаних обставин, просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2024 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
 
Позивач, скориставшись наданим правом, подала відзив на апеляційну скаргу, в якій посилалася на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, з огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів, що кошти від продажу старого пошкодженого автомобіля були спрямовані на купівлю іншого авто. Крім того, за кошти від продажу пошкодженого авто неможливо було придбати аналогічний новіший, непошкоджений автомобіль.
 
Щодо витрат у період з 16.04.2022 по 30.04.2022 позивачка зазначила, що такі витрати не виходили за межі дрібних побутових витрат і здійснені у період її перебування за кордоном у зв`язку із вторгненням на територію України Російської Федерації. Відповідач не надав, жодного доказу, що такі кошти були витрачені не в інтересах сім`ї.
 
Також додала, що з огляду на релевантну практику Верховного Суду згода відповідача на виплату грошової компенсації право власності якого припиняється у спільному майні подружжя є необов`язковою. Крім того така вимога не породжує обов`язку позивача вносити забезпечувальний депозит на рахунок суду.
 
За вказаних обставин просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2024 залишити без змін.
 
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися (том 3, а. с. 39, 41).
 
Від представника відповідача - ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника та його представника, які не з`явився в судове засідання.
 
Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя, виділення автомобіля та зброї у власність відповідача та стягнення компенсації за ринкової вартості автомобіля та зброї суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, 04.03.2016 сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано 11.08.2022 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 у справі № 753/24196/21 (а. с. 7, 9-11).
04.04.2019 на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., № куз. НОМЕР_1 (а.с.12).
Згідно з отриманим висновком середня ринкова вартість подібного автомобіля MitsubishiPajeroSport, 2477 куб. см., 2011 р. в., на час розгляду справи становила 475 410,00 грн.
Також за час перебування у зареєстрованому шлюбі, сторони придбали нарізний карабін «Anschutz-1417G», к-р НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р 9 мм, № НОМЕР_2 ; мисливську гладкоствольну рушницю «Benelli Sport2», к-р 12, № НОМЕР_7 ; мисливську гладкоствольну рушницю «Browning», к-р 20, № НОМЕР_8 ; мисливська гладкоствольна рушниця «НОМЕР_13», к-р 12, № НОМЕР_9 , загальною вартістю - 379 731,00 грн.
Відповідно до с. 60 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У позовній заяві позивачка посилалася на те, що спірний автомобіль та зброю придбано під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя.
Суд установивши, що ОСОБА_1 набув у власність автомобіль марки «MitsubishiPajeroSport, 2477 куб. см., 2011 р.в., та зброю: нарізний карабін «Anschutz-1417G», к-р НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ; пристрій для відстрілу патронів з гумовими кулями «ПМР», к-р НОМЕР_10 , № НОМЕР_2 ; мисливську гладкоствольну рушницю «Benelli Sport2», к-р 12, № НОМЕР_7 ; мисливську гладкоствольну рушницю «Browning», к-р 20, № НОМЕР_8 ; мисливська гладкоствольна рушниця «НОМЕР_13», к-р 12, № НОМЕР_9 під час перебування у шлюбі з позивачем,  дійшов вірного висновку про те, що вказаний транспортний засіб та зброя належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1  зазначав, що суд першої інстанції не врахував факт придбання спірного автомобіля виключно за виручені кошти від продажу автомобіля, придбаного до реєстрації шлюбу, а саме Mitsubishi Pajero Sport GLS, 2972 куб. см., 2006 р. в., № куз.     НОМЕР_11 .
Згідно з висновком експерта від 15.03.2024 № CE-19/111-24/12585-АВ вартість даного автомобіля з урахуванням пошкоджень, отриманих унаслідок ДТП складала 236 242,80 грн.
За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.
Однак, із висновку експерта від 15.03.2024 № CE-19/111-24/12585-АВ вартість Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., № куз. НОМЕР_1  складала 414 704,47 грн. Вказана оцінка погоджена сторонами у справі.
Таким чином, відповідач доводив, що придбав Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., ринковою вартістю 414 704,47 грн виключно за кошти отримані від реалізації  автомобіля Mitsubishi Pajero Sport GLS, 2972 куб. см., 2006 р. в., після ДТП, ринкою вартістю 236 242,80 грн.
З огляду на вищевикладене, доводи скаржника про те, що спірний автомобіль придбано виключно за кошти від реалізації автомобіля придбаного ним до шлюбу є необґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з висновками суду про недоведеність відповідачем факту вкладення  коштів від продажу попереднього автомобіля у покупку спірного автомобіля. 
Дійсно з матеріалів справи вбачається, що 04.04.2019 транспортний засіб Mitsubishi Pajero Sport GLS, 2972 куб. см., 2006 р. в., № куз. НОМЕР_11 був перереєстрований в ТСЦ №8047 з ОСОБА_1 на нового власника ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №7627/19/001472 від 04.04.2019 та договору комісії №7627/19/001472 від 04.04.2019, укладених у суб`єкта господарювання ТОВ «АВТОСЕЛ ТРЕЙД».
Водночас автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2477 куб. см., 2011 р. в., № куз. НОМЕР_1 04.04.2019 був перереєстрований на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №7502/19/002004 від 04.04.2019 та договору комісії №7502/19/002004 від 04.04.2019, укладених у суб`єкта господарювання  ТОВ «АВТОКОНСУЛ».
З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 продав автомобіль 2006 року випуску у суб`єкта господарювання ТОВ «АВТОСЕЛ ТРЕЙД» та придбав спірний автомобіль у ТОВ «АВТОКОНСУЛ», тобто у різних суб`єктів господарювання  за різними договорами купівлі продажу. 
Сам факт, що вказані операції з продажу та купівлі автомобілів здійснено в один день, за обставин здійснення таких операції у різних суб`єктів господарювання та за різними договорами не вказує на факт вкладання коштів від продажу старого, пошкодженого в ДТП, авто у купівлю нового авто ОСОБА_1 у готівковому чи безготівковому вигляді, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З цих же підстав, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що  судом не враховано витрати, які здійснила позивачка за період з 16.04.2022 по 30.04.2022, перебуваючи за кордоном, адже матеріали справи не місять доказів, що такі витрати здійснювалися не в інтересах сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки відповідач як на підставу визнання спірного автомобіля об`єктом особистої приватної власності, однак не довів, що спірний автомобіль придбаний виключно за кошти від продажу автомобіля придбаного до шлюбу, то висновок суду першої інстанції про те, що придбаний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя є обґрунтованим.
Крім того, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду.
Такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №299/2587/15-ц, який підтверджено висновками Великої Палати Верховного Суду у справі №209/3085/20, постанова від 08.02.2022.
У цій же постанові Великої Палати Верховного Суду висловлено, що згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою, а тому такі доводи скаржника є безпідставними. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апеляційної скарги та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, судове рішення відповідає вимогам законності та вмотивованості.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає в апеляційній скарзі позивач.
В апеляційній скарзі  представник скаржника посилалася на те, що представляла інтереси позивача, в той час як у дійсності представляла інтереси відповідача. 
Крім того, судом першої інстанції відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою представника відповідача. Таке судове рішення не оскаржувалося. Доводи про неврахування судом витрат понесених відповідачем на проведення експертизи при частковому задоволенні позову є безпідставними оскільки судом вирішення питання розподілу витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, про що зазначено у судовому рішенні.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України 
                                           П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року - залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.
 
Головуючий                                                                                    О. Ф. Мазурик
 
Судді                                                                                                   О. В. Желепа
 
                                                                                                   О. В. Немировська