Номер провадження: 22-ц/813/2976/24 
Справа № 521/17553/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйк І.А.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                                Сегеди С.М.,
суддів:                                Громіка Р.Д.,
                                       Драгомерецького М.М.,
за участю секретаря                        Козлової В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Кредобанк» - адвоката Вус Андрія Петровича на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 20 жовтня 2023 року про розстрочення виконання рішення  у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
                                        встановив:

05.07.2023 року АТ «Кредобанк» (далі – Банк) звернулось з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 279 276,31 грн.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року позовні вимоги Банку були задоволені у повному обсязі (т.1, а.с.191-192).

17 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвокат Павленко А.Л. звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року.
Заява була обґрунтована тим, що доходи у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значно зменшились з початком повномасштабного вторгнення РФ в Україну, виплатити заборгованість не мають можливості, а тому просили суд розстрочити виконання рішення, надавши кожному із відповідачів можливість виконати фінансові зобов`язання протягом 24 місяців рівними частинами (т.1, а.с.197-199).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду було задоволено (т.1, а.с.2287-228).
Розстрочено ОСОБА_1 виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року у цивільній справі №521/17553/21 за позовом Банку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 279 276,31 грн., яка складається з:
- заборгованість за основним боргом (тіло): 237 333,23 грн.;
- заборгованості за відсотками: 41 943,08 грн.; 
- прострочена комісія: 0,00 грн.
строком на два роки, тобто до 01.10.2025 року, та затвердити графік погашення заборгованості в наступному порядку: до 01.11.2023 року в розмірі 6238,15 грн.; до 01.12.2023 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.01.2024 року в розмірі 5800 грн., до 01.02.2024 року в розмірі 5800 грн., до 01.03.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.04.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.05.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.06.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.07.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.08.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.09.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.10.2024 в розмірі 5800,00 грн., до 01.11.2024 року в розмірі 5800,00 грн.; до 01.12.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.01.2025 року в розмірі 5800 гривень, до 01.02.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.03.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.04.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.05.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.06.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.07.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.08.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.09.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.10.2025 року в розмірі 5800,00 грн.
Розстрочено ОСОБА_2 виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року у цивільній справі №521/17553/21 за позовом Банку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 279 276,31 грн. яка складається з:
- заборгованість за основним боргом (тіло): 237 333,23 (двісті тридцять сім тисяч триста тридцять три) гривні 23 копійки;
- заборгованості за відсотками: 41 943,08 (сорок одна тисяча дев`ятсот сорок три) гривні 08 копійок;
- прострочена комісія: 0,00 гривень,
строком на два роки та затвердити графік погашення заборгованості в наступному порядку: до 01.11.2023 року в розмірі 6238,15 грн.; до 01.12.2023 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.01.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.02.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.03.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.04.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.05.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.06.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.07.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.08.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.09.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.10.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.11.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.12.2024 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.01.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.02.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.03.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.04.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.05.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.06.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.07.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.08.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.09.2025 року в розмірі 5800,00 грн., до 01.10.2025 року в розмірі 5800,00 грн.

В апеляційній скарзі представник Банку - адвокат Вус А.П. ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 20 жовтня 2023 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розстрочення рішення суду від 10 жовтня 2023 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т.2, а.с.1).
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.2, а.с.14-16). 

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.29-34).
Крім того, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.
На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.
Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, розгляд даної справи здійснений 14.05.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції складений 21.05.2024 року.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року, яке набрало законної сиди,  позов АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № іро11867, у розмірі 279 276,31 грн., яка складається з:
- заборгованість за основним боргом (тіло) у розмірі 237 333,23 грн.;
- заборгованості за відсотками у розмірі 41 943,08 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2094,57 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2094,57 грн.

17.10.2023 року відповідачі, в особі їх представника адвоката Павленко А.Л., звернулись до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду, посилаючись на те, що вони проживають у м. Херсон, де відбуваються постійні бойові дії, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 втратив частину доходів, а у відповідача ОСОБА_2 взагалі відсутній постійний дохід, а тому вони не взмозі вчасно погашати кредит за рішенням суду (т.1, а.с. 197-200).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про щозазначає в рішенні.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

На даний час відповідачі просять суд надати їм розстрочку у виконанні зазначеного судового рішення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони проживають у м. Херсон, де відбуваються постійні бойові дії, у зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 втратив частину доходів, а у відповідача ОСОБА_2 взагалі відсутній постійний дохід, а тому вони не взмозі вчасно погашати кредит за рішенням суду.
Таким чином, зі змісту заяви відповідачів вбачається, що останні знаходиться у важкому матеріальному становищі, що пов`язано із втратою ними постійного джерела доходу, внаслідок повномасштабного вторгнення РФ на територію України.

Колегія суддів зазначає, що вищевикладені обставини є загальновідомим фактом, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який згідно Указами президента України неодноразово продовжено, до теперішнього стану.
Визначальним фактором є винятковість цих випадків, та їх об?єктивний вилив на виконання судового рішення, скільки погашення кредитної заборгованості за рішенням суду не залежить від волі заявників та впливає на їх спроможність виконати рішення суду.

Оскільки загальна сума, яка стягнута з відповідачів за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, становить 279 276,31 грн., то суд вважає за необхідне здійснити розстрочення виконання рішення суду, з метою виконання рішення суду у повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що відстрочення виконання судового рішення згідно оскаржуваної ухвали суду здійснена до 01.10.2025 року, а тому направлена не лише на захист інтересів АТ «Кредобанк», а і інтересів божників Жімерук, що буде відповідати основним засадам судочинства, як розумність, справедливість і виваженість.

Колегія суддів також зазначає, що докази, які долучені до матеріалів апеляційного оскарження, свідчать про дієвість виконання рішення суду з боку відповідачів (т.2, а.с.34-37).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Кредобанк» - адвоката Вус Андрія Петровича залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 20 жовтня 2023 року про розстрочення виконання рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 21.05.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                                С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький