Ухвала
 
06 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 441/1159/21
провадження № 61-5985 ск 24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Богаченко Оксана Іванівна, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     У червні 2021 року  ОСОБА_2  звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
 
2.     Городоцький районний суд Львівської області рішенням від 01 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задовольнив, визначив ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у три місяці з дня вступу рішення в законну силу.
 
3.     Львівський апеляційний суд ухвалою від 22 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року залишив без руху, надавши строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії даної ухвали. 
 
4.     Львівський апеляційний суд ухвалою від 13 лютого 2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнив та поновив їй строк на апеляційне оскарження рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року. Відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року. Зупинив дію рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року.
 
5.     Львівський апеляційний суд постановою від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнив, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року скасував та ухвалив у справі нове рішення, яким в задоволенні позову  ОСОБА_2 відмовив.
 
6.     Верховний Суд постановою від 17 січня 2024 року касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнив частково. Ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року скасував і передав справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
7.     Львівський апеляційний суд ухвалою від 14 лютого 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року визнав неподаною та повернув апелянту.
 
8.     У квітні 2024 рокудо Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року, в якій скаржниця просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд.
 
9.     Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржниця вказує на те, що судом апеляційної інстанції були порушені норми процесуального права.
 
10. Так, скаржниця зазначає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції була постановлена без інформування її про отримання справи з Касаційного цивільного суду і її розгляд, а тому вона була позбавлена можливості подати мотивоване клопотання про продовження строку на виконання ухвали суду про залишення без руху апеляційної скарги і розгляду його судом. Відповідно апеляційний суд не надав їй можливості звернутись з клопотанням про продовження строку на виконання ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.
 
11. Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.
 
12. Судом апеляційної інстанції встановлено, що Львівський апеляційний суд ухвалою від 22 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху для сплати апелянтом судового збору у розмірі 1 362 грн, протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали. 
 
13. Також апеляційний суд встановив, що копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надсилалась апелянту ОСОБА_1  рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за вказаною в апеляційній скарзі адресою, що підтверджується супровідним листом про направлення копії ухвали, однак, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою за «закінченням терміну зберігання». 
 
14. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху разом із супровідним листом від 21 грудня 2022 року було повторно надіслано апелянту рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яку адресат отримала 30 грудня 2022 року, що підтверджується відповідною відміткою та підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 
 
15. 11 січня 2023 року апелянт ОСОБА_1 надіслала на адресу Львівського апеляційного суду заяву про виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, якою долучила квитанцію від 11 січня 2023 року про сплату судового збору, вказавши, що копію ухвали отримала 02 січня 2023 року.
 
16. Львівський апеляційний суд ухвалою від 13 лютого 2023 року відкрив апеляційне провадження у справі та постановою від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 липня 2022 року скасував та ухвалив у справі нове рішення, яким в задоволенні позову  ОСОБА_2 відмовив.
 
17. Верховний Суд постановою від 17 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково, ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року скасував і передав справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
18. Відповідно до частини шостої статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
 
19.  В постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 року в справі № 524/11220/21 (провадження № 61-6716св23) зазначено, що тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається.
 
20. Частиною шостою статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
 
21. Повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.
 
22. Зазначені висновки викладені зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі № 752/4567/19 (провадження № 61-18608св19), постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року в справі № 174/22/18 (провадження № 61-8050св20), постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року в справі № 213/3262/21 (провадження № 61-6110св22), постанові Верховного Суду від 27 грудня 2023 року в справі №400/3633/23 (адміністративне провадження № К/990/29931/23), постанові Верховного Суду від 09 січня 2024 року в справі № 910/13098/22.
 
23. За таких обставин з урахуванням того, що ОСОБА_1 ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху отримала 30 грудня 2022 року, строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 сплив 09 січня 2023 року, однак, судовий збір був сплачений апелянтом лише 11 січня 2023 року, з направленням цього ж дня на адресу Львівського апеляційного суду заяву про виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а клопотання про продовження такого строку від апелянта не надходило, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про повернення апеляційної скарги. 
 
24. Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з вищенаведеними правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах.
 
25. Аргументи касаційної скарги про те, що ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху поштар вручила ОСОБА_1 02 січня 2023 року та на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення стоїть не її підпис, зводяться до незгоди скаржниці з установленими апеляційним судом обставинами справи і оцінкою доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
 
26. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
 
27.  В постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
 
28. Отже, доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
 
29. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
30.   Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії))
 
31.   Таким чином, враховуючи, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими, правильне застосування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до малолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Богаченко Оксана Іванівна, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року.
 
2.       Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                       В. В. Пророк

Є. В. Петров

О. М. Ситнік