ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 травня 2024 року           справа №200/115/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 р.  у справі  № 200/115/24 (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом    ОСОБА_1   до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-  

                                                                    ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач, ГУПФУ в Запорізькій області),  третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – третя особа, ГУПФУ в Донецькій області), в якому просив: 
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії №052530001239 від 08.12.2023 року;
-зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 періоди роботи позивача 29.11.2000 - 29.08.2001, 22.10.2001 - 19.02.2002, 13.05.2002 — 27.03.2003, 28.03.2003 - 12.06.2003, 23.06.2003 - 06.11.2004, 06.12.2004 – 11.02.2005, 09.03.2005 - 04.06.2006, 15.06.2006 - 30.07.2006, 01.08.2006 – 16.10.2006, 07.11.2006 - 11.07.2007, 16.08.2007 - 10.07.2008, 11.08.2008 – 07.12.2009, 16.12.2009 - 20.05.2010, 05.07.2010 - 20.03.2018, 21.03.2018 – 13.10.2021, 17.11.2021 - 06.09.2022, 07.09.2022 - 04.12.2023, та стаж на провідній професії “гірник очисного забою підземний” з урахуванням кратності стажу 1 рік 3 місяці, як передбачено роз`ясненням від 20.01.1992 № 8 Міністерства соціального забезпечення України “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” за періоди роботи 17.01.2003 - 27.03.2003, 28.03.2003 - 12.06.2003, 23.06.2003 - 06.11.2004, 06.12.2004 - 11.02.2005, 09.03.2005 - 04.06.2006, 15.06.2006 - 30.07.2006, 01.08.2006 - 16.10.2006, 07.11.2006 - 11.07.2007, 16.08.2007 - 10.07.2008,11.08.2008 - 07.12.2009, 16.12.2009 - 20.05.2010, 05.07.2010 - 20.03.2018, 21.03.2018 - 13.10.2021, 17.11.2021 - 06.09.2022, 07.09.2022 - 04.12.2023 та прийняти рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про залучення співвідповідача у справі, задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 052530001239 від 08.12.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 за професіями, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року, періодів роботи з 01.08.2006 року по 16.10.2006 року, з 17.01.2003 року по 12.06.2003 року, з 23.06.2003 року по 06.11.2004 року, з 06.12.2004 року по 11.02.2005 року, з 16.03.2005 року по 05.04.2006 року, з 06.04.2006 року по 04.06.2006 року, з 15.06.2006 року по 30.07.2006 року, з 01.08.2006 року по 16.10.2006 року, з 07.11.2006 року по 11.07.2007 року, з 21.03.2018 року по 13.10.2021 року, з 16.08.2007 року по 10.07.2008 року, з 11.08.2008 року по 07.12.2009 року, з 16.12.2009 року по 20.05.2010 року, з 05.07.2010 року по 20.03.2018 року, з 17.11.2021 року по 06.09.2022 року, з 07.09.2022 року по 07.11.2022 року, з 08.11.2022 року по 04.12.2023 року, з урахуванням кратності стажу 1 рік 3 місяці, відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та призначити  пенсію за віком на пільгових умовах, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з 04.12.2023 року, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (Дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 копійок.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.
Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (зі змінами, далі - Порядок № 22-1)  визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважене лише на розгляд конкретної заяви позивача та прийняття відповідного рішення у відповідності до п. 4.2 Порядку № 22-1. Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності зі ст. 47 Закону № 1058 пенсія виплачується за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України.
Відповідно до п. 4.10 Порядку 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, для здійснення виплати пенсії.
У відповідності до чинного законодавства Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не має повноважень на вчинення будь-яких інших дій з приводу пенсійного забезпечення позивача, у тому числі за рішенням суду, оскільки останній не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Позивач не перебуває на обліку у відповідача та не проживає на території Запорізької області.
Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважено на розгляд конкретної заяви позивача про призначення пенсії від 04.12.2023, тому територіальним органом Пенсійного фонду України, уповноваженим на виконання рішення суду, може бути визначено судом лише Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.04.2019 у справі № 204/362/17, єдиним органом, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії, є територіальний орган Пенсійного фонду, до якого особа звернулася із відповідною заявою.
У зв`язку з цим суд безпідставно поклав зобов`язання на відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Таким чином, порушення норм процесуального права призвело до неповного з`ясування обставин справи та неправильного вирішення спору.
Також скаржник зазначає, що судом проігноровано вимоги  підпункту 5 п 2.1 Порядку № 22-1 щодо документів які подаються  до заяви про призначення пенсії за віком, а саме, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно пункту 20 «Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Форма уточнюючої довідки затверджена додатком 5 до Порядку № 637.
Також скаржник зазначає, що основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умови праці є наказ по підприємству, організації.
Згідно пункту 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
У зв`язку з тим, що у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці, а саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, тому для підтвердження спеціального стажу необхідна уточнююча довідка підприємства. Дана правова позиція підтримана Верховним Судом в постанові від 11.07.2019 у справі №336/3067/17.
Звертає увагу суду, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.03.2020 по справі № 155/1180/17 дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи періодів роботи, зазначених у трудовій книжці, яка не оформлена в установленому порядку. В трудовій книжці містяться лише відомості про прийняття та звільнення з роботи, дані, які б уточнювали пільговий характер роботи, відсутні; зокрема, трудова книжка позивачки не містить даних про повний робочий день, у трудовій книжці не зазначено відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках, тощо.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.12.2023, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Пільговий стаж роботи за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 склав 20 років 3 місяці 3 днів. Пільговий стаж на провідних підземних професіях склав 11 років 8 місяців 17 днів.
До провідних підземних професій враховані наступні періоди роботи (ч. 3 ст. 114 Закону № 1058): з 23.06.2003 по 31.12.2003, з 02.01.2004 по 29.02.2004, з 02.03.2004 по 17.03.2004, з 18.03.2004 по 30.04.2004, з 02.05.2004 по 31.08.2004, з 02.09.2004 по 31.10.2004, з 06.12.2004 по 09.12.2004, з 16.12.2004 по 11.02.2005, з 16.03.2005 по 30.04.2005, з  02.05.2005 по 30.11.2005, з 11.12.2005 по 31.01.2006, з  03.02.2006 по 05.04.2006, з 07.11.2006 по 28.02.2007, з 03.03.2007 по 31.07.2007, з 02.04.2007 по 11.07.2007, з 11.08.2008 по 30.09.2008, з 02.10.2008 по 28.02.2009, з 02.03.2009 по 31.05.2009, з 02.06.2009 по 31.07.2009, з  04.08.2009 по 30.11.2009, з 02.12.2009 по 07.12.2009, з  01.01.2011 по 31.01.2011, з 03.02.2011 по 31.03.2011, з  03.04.2011 по 31.08.2011, з 02.09.2011 по 30.09.2011, з 2.10.2011 по 31.01.2012, з 03.02.2012 по  31.03.2012, з  02.04.2012 по 30.06.2012, з 02.07.2012 по 30.09.2012, з  02.10.2012 по 30.11.2012, з 04.12.2012 по 31.03.2013, з 06.04.2013 по 30.04.2013, 03.05.2013 по 30.11.2013, з 02.12.2013 по 31.12.2013, з 02.01.2014 по 30.04.2014, з 02.05.2014 по 30.06.2014, 02.07.2014 по 31.07.2014, з 07.08.2014 по 31.08.2014, з 06.09.2014 по 30.11.2014, з 03.12.2014 по 31.01.2015, з 08.02.2015 по 28.02.2015, з 09.03.2015 по 30.04.2015, з 02.05.2015 по 31.05.2015, з  02.06.2015 по 31.08.2015, з 03.09.2015 по 30.04.2016, з  02.05.2016  по 31.05.2016, з 03.06.2016 по 31.07.2016, з  03.08.2016 по 31.07.2017, з 02.08.2017 по 31.08.2017, з 02.09.2017 по 31.12.2017,  з 02.01.2018 по 28.02.2018, з  06.03.2018 по 20.03.2018,  з 15.09.2022 по 30.09.2022, з 04.10.2022 по 07.11.2022.
До пільгового стажу зараховано всі періоди за вилученням відпусток без оплати, прогулів, страйків в зв`язку з тим, що не підтверджено зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах згідно п. 2 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.
Пільговий стаж на провідних підземних професіях з урахуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 склав 14 років 7 місяців 28 днів (застосовано кратність замість 1 року -1 рік 3 місяці).
Пільговий стаж за Списком № 1 склав 3 роки 10 місяців 7 днів, обчислений за періоди роботи з 28.02.2003 по 30.04.2003, з 02.05.2003 по 12.06.2003, з 21.03.2018 по 13.10.2021 відповідно даних про спеціальний стаж у відомостях персоніфікованого обліку з кодом обліку ЗПЗ013А1, оскільки пільговий період роботи згідно довідки № 1054 від 08.12.2021 з 28.02.2003 по 12.06.2003 не відповідає записам трудової книжки НОМЕР_1 (з 28.03.2003 прохідник підземний), а у довідці № 89 від 28.06.2022 з 21.03.2018 по 13.10.20021 відсутнє посилання на п. 3 ст. 114 Закону № 1058, тому дані періоди зараховано згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Списком 1 та для вірного зарахування даних періодів було рекомендовано надати уточнюючі довідки.
З урахуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 пільговий стаж за Списком № 1 врахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії склав 2 роки, 10 місяців, 20 днів (застосовано кратність, замість 1 року враховано 9 місяців).
Пільговий стаж роботи за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058  склав 1 рік 11 місяців 29 днів. До цього пільгового стажу враховані наступні періоди роботи.
Відповідно до Роз`яснення від 20.01.1992 № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788- ХІІ, але не відпрацювали повного стажу, зазначеного статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та у металургії із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік - 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення - за 1 рік- 9 місяців.
Отже, право на застосування Роз`яснення № 8 від 20.01.1992 мають особи, які не мають повного стажу роботи на провідних підземних професіях (20 років), але мають не менше 10 років стажу роботи на провідних професіях, повний перелік яких надано у статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, частині 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та у самому Роз`ясненні № 8. Таким особам до стажу за провідними професіями за кожний набутий рік понад 10 років додатково зараховується 1 рік і 3 місяці, а за роботу за Списком №1 зараховується замість 1 року - 9 місяців. 
Помилково вважати, що Роз`яснення № 8 стосується всього набутого пільгового стажу. Період військової служби в особливий період зарахований до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку згідно наданої довідки №2426 від 07.12.2022 та даних про сплату страхових внесків. Підстав для зарахування зазначеного періоду з кратністю, передбаченою для провідних професій роз`ясненням №8 від 20.01.1992, немає, оскільки у цей період позивач не працював на підземних провідних професіях.
За таких обставин позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 через відсутність на момент звернення з заявою необхідного пільгового стажу - 25 років.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.12.2023 № 052530004239 встановлено, що вік заявника 42 роки 7 місяців 27 днів, страховий стаж особи становить 39 років 10 місяців 12 днів, в тому числі пільговий стаж особи по постанові 202 становить 20 років 3 місяці 3 дні. За доданими документами до страхового зараховано всі періоди роботи, до пільгового стажу зараховано всі періоди. Пільговий період роботи згідно довідки №1054 від 08.12.2021 з 28.02.2003 по 12.06.2003 не відповідає записам трудової книжки НОМЕР_1 (з 28.03.2003 прохідник підземний), у довідці №89 від 28.06.2022 з 21.03.2018 по 13.10.2021 відсутнє посилання на п. 3 ст. 114, тому ці періоди зараховано згідно Реєстру застрахованих осіб Списком 1, для вірного зарахування даних періодів необхідно надати уточнюючи довідки.
Згідно Форми РС-право від 08.12.2023: до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зараховано періоди: з 28.02.2003 по 30.04.2003, з 02.05.2003 по 12.06.2003, 21.03.2018 по 13.10.2021; до пільгового стажу позивача за ст.14, ПОСТ.202 та Списком 1 зараховано періоди: з 29.11.2000 по 27.01.2001, з 28.01.2001 по 29.08.2001, з 26.10.2001 по 19.02.2002, з 17.05.2002 по 16.01.2003, з 17.01.2003 по 25.02.2003, з 23.06.2003 по 31.12.2003, з 02.01.2004 по 29.12.2004, з 02.03.2004 по 17.03.2004, з 18.03.2004 по 30.04.2004, з 02.05.2004 по 31.08.2004, з 02.09.2004 по 31.10.2004, з 06.12.2004 по 09.12.2004, з 16.12.2004 по 11.02.2005, з 16.03.2005 по 30.04.2005 року, з 02.05.2005 по 30.11.2005, з 11.12.2005 по 31.01.2006, з 03.02.2006 по 05.04.2006, з 05.05.2006 по 04.06.2006, з 07.11.2006 по 28.02.2007, з 03.03.2007 по 31.03.2007, з 02.04.2007 по 11.07.2007, з 11.08.2008 по 30.09.2008, з 02.10.2008 по 28.02.2009, з 02.03.2009 по 31.05.2009, з 02.06.2009 по 31.07.2009, по 04.08.2009 по 30.11.2009, 02.12.2009 по 07.12.2009, з 01.01.2011 по 31.01.2011, з 03.02.2011 по 31.03.2011, з 03.04.2011 по 31.08.2011, з 02.09.2011 по 30.09.2011, з 02.10.2011 по 31.01.2012, з 03.02.2012 по 31.03.2012, з 02.04.2012 по 30.06.2012, з 02.07.2012 по 30.09.2012, з 02.10.2012 по 30.11.2012, з 04.12.2012 по 31.03.2013, з 06.04.2013 по 30.04.2013, з 03.05.2013 по 30.11.2013, з 02.12.2013 по 31.12.2013, з 02.01.2014 по 30.04.2014, з 02.05.2014 по 30.06.2014, з 02.07.2014 по 31.07.2014, з 07.08.2014 по 31.08.2014, з 06.09.2014 по 30.11.2014, з 03.12.2014 по 31.01.2015, з 08.02.2015 по 28.02.2015, з 09.03.2015 по 30.04.2015, з 02.05.2015 по 31.05.2015, з 02.06.2015 по 31.08.2015, з 03.09.2015 по 30.04.2016, з 02.05.2016 по 31.05.2016, з 03.06.2016 по 31.07.2016, з 03.08.2016 по 31.07.2017, з 02.08.2017 по 31.08.2017, з 02.09.2017 по 31.12.2017, з 02.01.2018 по 28.02.2018, з 06.03.2018 по 20.03.2018, з 15.09.2022 по 30.09.2022, з 04.10.2022 по 07.11.2022;
- період з 08.11.2022 по 30.06.2023 зараховано як військова служба в особливий період.
Трудовий стаж позивача підтверджується даними трудової книжки НОМЕР_1 (дата заповнення 14 червня 2001 року), згідно записів:
- №№ 1-3 якої, в період з 29.11.2000 по 29.08.2001 позивач працював учнем гірника підземного, гірником підземним з повним робочим днем під землею на ВО з видобутку вугілля “Красноармійськвугілля” шахта імені ОСОБА_2 ;
- №№ 4-6 (сторінки 4-5) якої, в період з 01.08.2006 по 16.10.2006 позивач працював прохідником з повним робочим днем на підземній роботі в ТОВ “Донбасвугілляпрохідка” (2 місяці 15 днів);
поряд з цим трудова книжка на сторінках 6-7 містить записи
- № 5-6 щодо періоду з 26.10.2001 по 19.02.2002 позивач працював гірником у ВО “Красноармійськвугілля” шахта імені. А.Т. Стаханова з повним робочим днем на підземній роботі;
- №№ 8-9 якої, в період з 17.05.2002 по 16.01.2003 позивач працював гірником з повним робочим днем на підземній роботі в ВО “Красноармійськвугілля” шахта імені. А.Т. Стаханова;
- №№ 9-11 якої, в період з 17.01.2003 по 12.06.2003 позивач працював учнем прохідника, прохідником з повним робочим днем в шахті в ВО “Красноармійськвугілля” шахта імені. А.Т. Стаханова (4 місяці 26 днів);
- №№ 12-14 якої, в період з 23.06.2003 по 06.11.2004 позивач працював прохідником на дільниці підготовчих робіт в ДП “Селидіввугілля” (1 рік 4 місяці 14 днів);
- №№ 15-16 якої, в період з 06.12.2004 по 11.02.2005 позивач працював прохідником з повним робочим днем у шахті в ТОВ “Краснолиманське” (2 місяці 5 днів);
- №№ 18-20 якої, в період з 16.03.2005 по 05.04.2006 позивач працював прохідником з повним робочим днем у шахті у ВО “Красноармійськвугілля” шахта імені. А.Т. Стаханова (1 рік 0 місяців 20 днів);
- №№ 20-21 якої, в період з 06.04.2006 по 04.06.2006 позивач працював учнем машиніста гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті у ВО “Красноармійськвугілля” шахта імені. А.Т. Стаханова (1 місяць 29 днів);
- №№ 22-23 якої, в період з 15.06.2006 по 30.07.2006 позивач працював прохідником з повним робочим днем у шахті ТОВ “Вуглетехнік” (1 місяць 15 днів);
- №№ 24-26 якої, в період з 01.08.2006 по 16.10.2006 позивач працював прохідником з повним робочим днем у шахті ТОВ “Донбасвуглепрохідка” (2 місяці 15 днів);
- №№ 27-28 якої, в період з 07.11.2006 по 11.07.2007 позивач працював прохідником підземним з повним робочим днем під землею ДП “Красноармійськвугілля” Шахта “Димитрова” (8 місяців 4 дні);
- №№ 29-31 якої, в період з 21.03.2018 по 13.10.2021 позивач працював прохідником на дільниці гірничо-будівельних робіт в ТОВ “Корум Шахтспецбуд” (3 роки 6 місяців 22 днів);
- №№ 29-30 якої, в період з 16.08.2007 по 10.07.2008 позивач працював прохідником з повним робочим днем під землею в ТОВ “Донвуглепоставка” (10 місяців 24 дні);
- №№ 31-32 якої, в період з 11.08.2008 по 07.12.2009 позивач працював прохідником з повним робочим днем під землею у ВП “Шахта 1/3 Новогродівськ” ДП “Селидіввугілля” (1 рік 3 місяці 26 днів);
- №№ 33-34 якої, в період з 16.12.2009 по 20.05.2010 позивач працював прохідником з повним робочим днем під землею ТОВ “Донбасвуглепоставка” (5 місяців 4 дні);
- №№ 35-37 якої, в період з 05.07.2010 по 20.03.2018 позивач працював прохідником з повним робочим днем під землею в ДП “Селидіввугілля” (7 років 8 місяців 15 днів);
- №№ 38-39 якої, в період з 17.11.2021 по 06.09.2022 позивач працював прохідником з повним робочим днем під землею ПАТ “Шахтоуправління “Покровське” (9 місяців 20 днів);
- №№ 40-41 якої, в період з 07.09.2022 позивач працює прохідником з повним робочим днем під землею в ТОВ “Краснолиманське” (до початку військової служби 2 місяці 0 днів).
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 07.12.2022 № 2426, ОСОБА_1 призваний під час мобілізації перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 з 08.11.2022 по теперішній час (по 04.12.2023– 1 рік 0 місяців 26 днів).
Згідно довідки ТОВ “Корум Шахтспецбуд” від 28.06.2022 № 89, позивач виконував гірничі роботи з повним робочим днем в шахті у період 21.03.2018 по 13.10.2021 тривалістю 3 роки 6 місяців 23 дні за професією прохідник, що передбачена Списком № 1, затвердженим Постановою КМУ № 461 від 24.06.2016 та Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994.
Згідно оскаржуваного рішення період роботи згідно довідки №1054 від 08.12.2021 з 28.02.2003 по 12.06.2003 не відповідає записам трудової книжки НОМЕР_1 (з 28.03.2003 прохідник підземний), у довідці № 1054 від 08.12.2021, виданій ВП “Шахта “Капітальна” ДП “Мирнонрадвугілля”, зазначено, що позивача переведено на роботу за професією прохідник підземний з 28.02.2003.
Згідно довідки № 26/912 від 29.10.2021, виданої ВП “Шахта 1/3 Новогродівська” ДП “Селидіввугілля”, з 23.06.2003 по 17.03.2003 по 06.11.2004 позивач працював прохідником підземним з повним робочим днем у шахті за професією прохідник підземний, що передбачена Списком № 1, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 № 36, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) у редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням  рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.
За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV,  контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією. 
При цьому, право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV -  не менше 20 років.
Відповідач при розрахунку пільгового стажу позивача враховував Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Роз`яснення 8), лист Міністерства соціальної політики України від 02.10.2018 №18997/2-18/54. 
Відповідно до Роз`яснення 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах і в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності із статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та в металургії із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного вибою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік і 3 місяці роботи; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.
Крім цього, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постанова КМУ №81 від 22.02.1992 є чинною.
У листі Міністерства соціальної політики України № 12281/0/2-18/21 від 26.06.2018 року зазначено, що пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон № 1788), обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України. Згідно вказаного листа, у зв`язку з тим, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечений» втратило чинність і право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначаються відповідно до частини третьої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає підстав зараховувати позивачу до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою - за 1 рік роботи 3 місяці.
Листом від 02.10.2018 № 19997/0/2-18 Міністерство соціальної політики України відкликало свій лист від 26.06.2018 № 12281 /0/2-18-21 та зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «;Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно листа Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону №1058, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 враховують роз`яснення №8.
Як вбачається з апеляційної скарги, скаржник рішення суду в частині права на застосування до пільгового стажу позивача на провідних підземних професіях Роз`яснення №8 не оскаржує.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в цій частині, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України “Про судове рішення в адміністративній справі” від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Як вбачається, зі змісту апеляційної скарги, скаржник не погоджується з висновками суду в частині зарахування спірних періодів до пільгового стажу за професіями, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, та як провідних підземних професіях, які дають право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у  ній трудовий стаж   встановлюється   на  підставі   інших  документів, виданих за місцем роботи,  служби,  навчання,  а  також  архівними установами. 
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначеного періоду в якості  пільгового стажу. Вказане підтверджується наданими позивачем документами (довідками), зокрема, уточнюючі довідки. Також підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу.
Згідно записам трудової книжки позивач працював за професіями прохідник підземний та машиніста гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті у періоди з 01.08.2006 року по 16.10.2006 року (2 місяці 15 днів); з 17.01.2003 року по 12.06.2003 року (4 місяці 26 днів); з 23.06.2003 року по 06.11.2004 року (1 рік 4 місяці 14 днів); з 06.12.2004 року по 11.02.2005 року (2 місяці 5 днів); з 16.03.2005 року по 05.04.2006 року (1 рік 0 місяців 20 днів); з 06.04.2006 року по 04.06.2006 року (1 місяць 29 днів); з 15.06.2006 року по 30.07.2006 року (1 місяць 15 днів); з 01.08.2006 року по 16.10.2006 року (2 місяці 15 днів); з 07.11.2006 року по 11.07.2007 року (8 місяців 4 дні); з 21.03.2018 року по 13.10.2021 року (3 роки 6 місяців 22 днів); з 16.08.2007 року по 10.07.2008 року (10 місяців 24 дні); з 11.08.2008 року по 07.12.2009 року (1 рік 3 місяці 26 днів); з 16.12.2009 року по 20.05.2010 року (5 місяців 4 дні); з 05.07.2010 року по 20.03.2018 року (7 років 8 місяців 15 днів); з 17.11.2021 року по 06.09.2022 року (9 місяців 20 днів); з 07.09.2022 року позивач працює прохідником з повним робочим днем під землею в ТОВ “Краснолиманське” (до початку військової служби 2 місяці 0 днів). 
Тобто за професіями які підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача як праця на провідній професії з повним робочим днем у шахті, що спростовує доводи апелянта в цій частині.
Крім того відповідач, як підставу не врахування спірного періоду роботи, зазначає те, що пільговий період роботи згідно довідки не відповідає записам трудової книжки, також у іншій  довідці відсутнє посилання на п. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Як зазначалось, згідно п.1 Порядку № 637, стаж роботи встановлюється на підставі документів, виданих архівними установами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», архівний документ - документ незалежно від його виду, виду матеріального носія інформації, місця, часу створення і місця зберігання та форми власності на нього, що припинив виконувати функції, для яких був створений, але зберігається або підлягає зберіганню з огляду на значущість для особи, суспільства чи держави або цінність для власника також як об`єкт рухомого майна.
Архівна установа, архів, архівний підрозділ, архівний відділ - це відповідно установа чи структурний підрозділ, що забезпечує облік і зберігання архівних документів, використання відомостей, що в них містяться, та формування Національного архівного фонду і/або здійснює управління, науково-дослідну та інформаційну діяльність у сфері архівної справи і діловодства.
Відповідно до п.20 порядку приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;  професія або посада;  характер виконуваної роботи; розділ,  підрозділ,  пункт,  найменування  списків  або їх номери, куди  включається  цей  період  роботи; первинні документи за час виконання  роботи,  на  підставі  яких  видана  зазначена довідка. 
Як вбачається зі змісту довідок вони містить необхідні данні та видана підприємством -зберігачем архівних матеріалів на підставі первинних документів які знаходяться на зберіганні. 
Щодо посилання відповідача на відсутність певних відомостей (посилання на п. 3 ст. 114 Закону № 1058), суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює вимог щодо надання таких відомостей та не визначає такої підстави для відмови в зарахуванні стажу до пільгового періоду роботи. 
Також суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його первинних документах. Помилки в заповненні первинних документів не може бути підставою для виключення спірного періоду роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок їх ведення та заповнення з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 провадження №К/9901/1298/17.
Також довідка має посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202, якою затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, який відповідно і є списком професій, передбачених ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV.
Щодо посилання відповідача, як підставу не врахування спірного періоду роботи на те, що пільговий період роботи згідно довідки не відповідає записам трудової книжки, суд зазначає, що уточнююча довідка і надається з метою уточнення записів трудової книжки, водночас, така невідповідність не має суттєвого впливу на зарахування цього періоду, оскільки позивачу під час роботи за посадою учень прохідника підземного отримував оплату праці, як прохідник підземний та машиніст гірничих виймальних машин, працював повний робочий день під землею, тому весь період підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача на провідній професії.
Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а,  від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22, 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19.
Також, з матеріалів адміністративної справи суд встановив, що відповідачем періоди простоїв та безоплатних відпусток не зараховано без зазначення будь-яких причин.
Таким чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  роботу позивача.
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46  Конституції України  кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Отже суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до стажу (пільгового) у тому числі до провідних професій.
Також, за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.
Згідно п. 1.8 Порядку № 22-1, у редакції на час прийняття оскаржуваного рішення, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія. Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Згідно до п. 4.3. Порядку, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Щодо посилання скаржника на розгляд заяви позивача за принципом екстериторіальності, суд зазначає наступне.
За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Враховуючи вказані вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача визначено відповідача.
Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший. У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.
Колегія суддів зауважує, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (статті 113, 116 та 117 Конституції України).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2023 року яку залишено без змін Верховним Судом у постанові від 25 липня 2023 року у справі № 640/1873/22, відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_3  до Пенсійного фонду України про визнання протиправними (такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили) та нечинними положення абзацу 13 пункту 4.2 та абзацу 2 пункту 4.3 Розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 7 липня 2014 року) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.
Також, Верховний Суд за результатами аналізу положень статей 5, 44 Закону № 1058-IV, підпункту 2 пункту 10 Положення №280, абзацу 13 пункту 4.2 та абзацу 2, 3 пункту 4.3 Розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 вважав за необхідне сформулювати такі правові висновки:
- відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом № 1058-IV. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону;
- правлінню Пенсійного фонду України надано право приймати у межах повноважень, передбачених законом, постанови, затверджувати положення, інструкції та інші нормативно-правові акти Пенсійного фонду України, зокрема, і щодо порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії;
- з моменту набрання чинності змін до абзацу 13 пункту 4.2 Розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1, а саме з 1 квітня 2021 року, після реєстрації заяви, зокрема і щодо перерахунку пенсії, та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу;
- рішення за результатами розгляду заяви, розподіленої за принципом екстериторіальності, у тому числі про перерахунок пенсії, приймається не пізніше 10 днів після її надходження та підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків) та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.
У даному випадку відповідно до матеріалів справи, спірне рішення щодо не зарахування стажу прийнято саме відповідачем.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про зобов`язання саме відповідача здійснити повторний розгляд заяви та зарахувати стаж, оскільки подана позивачем заява з документами по суті розглядалась відповідачем і рішення приймалось саме ним. 
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року справа №500/1216/23.
За положенням ч. 2  ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 р.  у справі  № 200/115/24  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 р.  у справі  № 200/115/24  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 22 травня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                                Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                   А.В. Гайдар

                                                                                                            І.Д. Компанієць