ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/7018/23
Номер провадження: 33/819/37/24
Головуючий у першій інстанції Гонтар Д.О.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2024 року                                                  м. Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,
при секретарі Литвиненко Т.О.,
за участю:
потерпілої ОСОБА_1 ,
адвоката Мокіної І.В.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями потерпілої ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2023 року, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови та встановлених судом першої інстанції обставин.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за те, що він:
1)18.09.2023 близько 03:00 години вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, хапав за горло та вимагав кошти, чим міг спричинити шкоду психологічному та фізичному здоров`ю своїй матері.
Суд кваліфікував вказані дії ОСОБА_2 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.
2)Крім того, ОСОБА_2 18.09.2023 близько 17:00 години в АДРЕСА_1 , порушив терміновий заборонний припис серії АА №233939 від 18.09.2023, вчинив повторно заборону ТЗП стосовно матері ОСОБА_1 , чим повторно завдав психологічної шкоди.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
3)Крім того, ОСОБА_2 19.09.2023 о 08:40 годині в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував спричинити тілесні ушкодження та порушив раніше винесений терміновий заборонний припис серії АА №233939 від 18.09.2023 року пункт 3 (заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою) терміном 2 доби по 21.09.2023, чим міг спричинити негативні наслідки для психологічного здоров`я потерпілої.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
4)Крім того, ОСОБА_2 22.09.2023 о 13:00 годині за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, ображав, виганяв з квартири, своїми діями міг спричинити негативні наслідки для психологічного здоров`я останньої, повторно протягом року.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із рішенням суду, потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_1 зазначила, що суд здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення без її виклику та не допитував її в судовому засіданні. Про існування постанови стосовно сина вона дізналася 13 грудня 2023 року після того, як з`ясувалося, що органом пробації направлено до суду подання про направлення ОСОБА_2 для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2022 року.
Вказує, що суд під час розгляду справи обмежився лише тими відомостями, що працівники поліції зазначили в протоколах про адміністративні правопорушення. Натомість зазначені обставини не відповідають дійсності. Зокрема її син ОСОБА_2 за характером спокійний, працелюбний, до неї ставиться з турботою та повагою. Має двох неповнолітніх дітей, яким допомагає, однак у вересні почав вживати алкоголь. 
Вказує, що для того щоб син припинив вживати алкоголь, кожного разу як він був нетверезий, вона викликала поліцію. Поліція приїздила і співробітники поліції диктували їй тексти заяв. Писала вказані заяви для того щоб спонукати сина кинути вживати алкогольні напої.
Стверджує, що насправді він не скоював адміністративних правопорушень, нецензурною лайкою він її не ображав, фізичною розправою не погрожував, з квартири не виганяв. В суді визнав себе винуватим, відчуваючи провину за вживання алкоголю. 
Звертає увагу, що восени 2023 року її син добровільно пройшов сеанс кодування від алкогольної залежності, працює, є єдиним її годувальником, допомагає матеріально.

11 березня 2024 року на адресу Херсонського апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 в яких потерпіла навела аналогічні доводи, що й в апеляційній скарзі. При цьому додала, що під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення їй не були роз`яснені її права, що потягло за собою відсутність можливості ознайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою при розгляді справи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення і взагалі розуміти правову природу поняття «домашнє насильство».
Крім того, звертає увагу на стан свого здоров`я. Відповідно до «Показників, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує соціальних послуг», вона не може самостійно приймати лікарські засоби, особисто розпоряджатися коштами та інше. Згідно «Висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг» потребує надання соціальних послуг з догляду. Вказує, що такий стан зумовлює неповне розуміння нею юридичних наслідків та змісту дій, які проводилися працівниками поліції за її участю.
Також зазначає, що побутові конфлікти, які виникали між нею та ОСОБА_2 не є домашнім насильством у розумінні ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі – Закон). Наполягає на тому, що зверталася до поліції з метою впливу на нього, щоб він не пив, а не через домашнє насильство.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про роз`яснення ОСОБА_2 прав передбачених ст.268 КУпАП. Крім того, відсутні відомості щодо його явки та участі в судовому засіданні.
Вказує, що ксерокопія термінового заборонного припису від 18 вересня 2023 року (а.п.11) не містить часу складання та ознайомлення з приписом ОСОБА_2 , а тому висновок суду про його порушення ОСОБА_2 18 вересня 2023 року є необґрунтованим. Крім того, в матеріалах провадження відсутні відомості про вручення ОСОБА_2 протоколів про адміністративні правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення ВАВ 979154 від 19 вересня 2023 року не містить переліку доданих до нього матеріалів, що унеможливлює оцінку цих матеріалів як допустимих доказів.

06 травня 2024 року на адресу Херсонського апеляційного суду від адвоката Мокіної І.В. надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких адвокат звертає увагу на те, що:
-на розгляді суду першої інстанції перебувало 4 протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 . Поруч із цим, в матеріалах провадження відсутнє рішення про об`єднання їх в одне провадження;
-в матеріалах провадження містяться супровідні листи органу поліції про направлення протоколу про адміністративне правопорушення лише щодо протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №979165 від 18.09.2023 та ВАВ 979154 від 19.09.2023. Супровідні документи щодо протоколів АПР 18 071264 від 18.09.2023 та ВАБ №991848 від 22 вересня 2023 року відсутні, що є порушенням вимог ст.257 КУпАП;
-наявні матеріали провадження містять ряд недоліків. Зокрема в наявних супровідних листах до протоколів про адміністративні правопорушення відсутній опис долучених до них матеріалів. Крім того, в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначені свідки та до протоколів не долучені пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Зазначає, що у протоколах про адміністративне правопорушення АПР18 071264 та ВАВ 979154 відсутнє підтвердження ознайомлення ОСОБА_2 з терміновим заборонним приписом.Також протокол про прийняття заяви по кримінальне правопорушення та іншу подію не містить штампа реєстрації та в ньому відсутні роз`яснення прав передбачених КУпАП потерпілій, а також запис ОСОБА_1 щодо правильності викладених даних. Пояснення ОСОБА_1 не містять її підпису, прізвища та ініціалів, а також зазначення способу ознайомлення з текстом пояснення та відмітки «написано вірно»;
-наявні в матеріалах справи рапорти працівників поліції не зареєстровані, не містять резолюції та не підписані;
-копіі протоколу №АПР 18 071264 від 18.09.2023 та ВАБ 991846 від 22 вересня 2023 року ОСОБА_2 не вручалися, оскільки наявні в матеріалах справи.
Вказує, що допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що не читали протоколи, а підписали їх на прохання працівників поліції. При цьому ОСОБА_2 не відмовлявся від підпису протоколів.
Також адвокат зазначила, що відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» працівники поліції уповноважені надати допомогу та захист постраждалим від домашнього насильства особам шляхом надання тимчасового притулку для безпосереднього розміщення. Проте жодних заходів щодо надання допомоги ОСОБА_1 вжито не було, що свідчить про те, що біли відсутні підстави для вжиття таких заходів, а ОСОБА_2 не ніс для неї загрозу.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_1 та її представник адвокат Мокіна І.В. просили постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити.
ОСОБА_2 зазначив, що шкодує з приводу своїх дій, просив суворо не карати.
В заключному слові ОСОБА_2  просив задовольнити апеляційну скаргу з доповненнями та закрити провадження. 

Мотиви суду 
Щодо належності та допустимості доказів.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Для забезпечення виконання вказаних завдань, відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: 
-чи було вчинено адміністративне правопорушення; 
-чи винна дана особа в його вчиненні; 
-чи підлягає вона адміністративній відповідальності; 
-чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; 
-чи заподіяно майнову шкоду; 
-чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу;
-з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
З`ясування наведених обставин проводиться на підставі оцінки доказів, яке здійснюється за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_2 інкриміновано чотири епізоди скоєння адміністративних правопорушень, передбачених саме ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Так,  згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №979165 від 18 вересня 2023 року ОСОБА_2 ,  18.09.2023 близько 03:00 години вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, перебуваючи за адресою:  АДРЕСА_1  у стані алкогольного сп`яніння, виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, хапав за горло та вимагав кошти, чим міг спричинити шкоду психологічному та фізичному здоров`ю своїй матері. (прим.: ОСОБА_2 03 липня 2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП – а.п.30).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №071264 від 18 вересня 2023 року ОСОБА_2 18.09.2023 близько 17:00 години в АДРЕСА_1 , порушив терміновий заборонний припис серії АА №233939 від 18.09.2023, вчинив повторно заборону ТЗП стосовно матері ОСОБА_1 , чим повторно завдав психологічної шкоди.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №979154 від 19 вересня 2023 року, ОСОБА_2 19.09.2023 о 08:40 годині в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував спричинити тілесні ушкодження та порушив раніше винесений терміновий заборонний припис серії АА №233939 від 18.09.2023 року пункт 3 (заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою) терміном 2 доби по 21.09.2023, чим міг спричинити негативні наслідки для психологічного здоров`я потерпілої.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року, ОСОБА_2 22.09.2023 року о 13:00 годині за місцем мешканням: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного та економічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, ображав, виганяв з квартири, своїми діями міг спричинити негативні наслідки для психологічного здоров`я останньої, повторно протягом року.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, матеріали провадження свідчать, що працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_2 щодо вчинення адміністративних правопорушень надано:
-протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАВ №979165 від 18 вересня 2023 року (а.п.3); 
-рапорт ГУНП в Херсонській області про те, що 18 вересня 2023 року о 12:58 від ОСОБА_1 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.09.2023 року о 12:55 за адресою: АДРЕСА_1 , її син вчиняє насильство та вимагає кошти. Прибувши за вказаною адресою до працівників поліції звернулася ОСОБА_1 , яка повідомила, що її син ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння виражався у її бік нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, хапав за горло та вимагав кошти. По даному факту відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №979165 та винесено тимчасовий заборонний припис серії АА 233939 (а.п.4);
-протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 вересня 2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 повідомила, що її син ОСОБА_2 18 вересня 2023 року близько 03:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, погрожував фізичною розправою, виражався грубо нецензурною лайкою, поводив себе неадекватно, агресивно, вимагав гроші та хапав за горло (а.п.5);
-пояснення ОСОБА_1 від 18 вересня 2023 року відповідно до яких остання зазначила, що 18 вересня 2023 року близько 03:00 год. її син ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, виражався грубо нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, хапав за горло, вимагав гроші. О 07:00 ранку пішов за горілкою, повернувся та поводив себе агресивно та неадекватно (а.п.6);
-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 вересня 2023 року (а.п.7-8);
-заяву про винесення термінового заборонного припису від 18 вересня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просила винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника – ОСОБА_2 (а.п.9);
-копію термінового заборонного припису серії АА №233939 від 18 вересня 2023 року відповідно до якого у зв`язку із скоєнням ОСОБА_2 домашнього насильства, який 18 вересня 2023 року близько 03:00 год., вчинив сварку з ОСОБА_1 в ході якої виражався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та хапав за горло свою матір, ОСОБА_2 заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком з 13:40 год. 18 вересня 2023 року по 13:40 год. 21 вересня 2023 року (а.п.11). 
-копію постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.п.13-14)
-протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №071264 від 18 вересня 2023 року (а.п.18);
-заяву ОСОБА_1 від 18 вересня 2023 року відповідно до якої остання просила прийняти стосовно ОСОБА_2 міри, оскільки 18 вересня 2023 року близько 17:00 год він вчинив проти неї насильство психологічного характеру, що виразилося в висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах застосування фізичної сили та розправи (а.п.22);
-пояснення ОСОБА_1 від 18 вересня 2023 року, відповідно до яких остання зазначила, що 18 вересня 2023 року близько 17:00 год. її син ОСОБА_2 піднімав на неї руки, душив, вимагав гроші. Це відбувалося довгий час. На компроміси він не йде, постійно вживає алкогольні напої, виражається нецензурною лайкою в її сторону. При цьому вона неодноразово зверталася до органів поліції (а.п.23);
-форму оцінки ризиків домашнього насильства від 18 вересня 2023 року, відповідно до якої працівники поліції встановили, що ОСОБА_2 раніше погрожував потерпілій заподіянням шкоди здоров`ю, душив її, застосовував фізичне насильство, залякував, переслідував та погрожував, здійснював напади, він зловживає алкогольними напоями. Потерпіла боїться спати вдома, тому що він може вбити (а.п.24-27);
-рапорт поліцейського 3 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Херсонській області відповідно до якого, 18 вересня 2023 ро близько 16:40 год. під час несення служби екіпажем отримано виклик з приводу домашнього насильства. Прибувши на місце виклику, виявили заявницю ОСОБА_1 , яка повідомила, що її син ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, хапав за горло. Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР-18 №071264 (а.п.28); 
-довідку Інспектора ІІ категорії адміністративної практики УПП в Херсонській області від 21 вересня 2023 року відповідно до якої згідно наявними обліками даних АІС МВС України відносно ОСОБА_2 16 червня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №886945 за ч.1 ст.173 -2 КУпАП. Згідно постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2023 року по справі №766/364/23 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 170 грн. (ап.30);
-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №979154 від 19 вересня 2023 року (а.п.34);
-рапорт Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області відповідно до якого 19 вересня 2023 року о 12:47 надійшло повідомлення на службу 102 про те, що 19 вересня 2023 року близько 12:45 відносно ОСОБА_1 її син вчинив домашнє насильство. Прибувши за викликом працівників поліції зустріла ОСОБА_1 , яка пояснила, що її син ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував спричинити тілесні ушкодження (а.п.35);
-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19 вересня 2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 вказала, що 19 вересня 2023 року о 08:40 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив сварку в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.п.36);
-пояснення від 19 вересня 2023 року відповідно до яких ОСОБА_1 пояснила, що 19 вересня 2023 року о 08:40 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав її грубою нецензурною лайкою та погрожував спричинити тілесні ушкодження (а.п.37);
-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 19 вересня 2023 року (а.п.38-39);
-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року (а.п.49); 
-копію термінового заборонного припису серії АА №210540 від 22 вересня 2023 року відповідно до якого у зв`язку із скоєнням ОСОБА_2 домашнього насильства, який 22 вересня 2023 року близько 13:20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виражався в сторону ОСОБА_1 нецензурною лайкою, виганяв з будинку на вулицю, ОСОБА_2 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої на 5 діб з 14:50 год 22 вересня 2023 року по 14:50 год. 27 вересня 2023 року (а.п.51);
-заяву ОСОБА_1 від 22 вересня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 просила прийняти міри до її сина ОСОБА_2 , який виражався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру (а.п.54).
-пояснення ОСОБА_1 від 22 вересня 2023 року відповідно до яких, потерпіла зазначила, що 22 вересня 2023 року близько 13:00 год. ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння виражався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою чим вчинив домашнє насильство. Після того як викликала поліцію ОСОБА_2 викрав гроші в сумі 300 гривень (а.п.55).
-форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 22 вересня 2023 року (а.п.58-59);

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Чинні процесуальні норми КУпАП порівняно із кримінальним процесуальним законодавством не передбачають критерії оцінки доказів як то належність, допустимість, достовірність та достатність.
В той же час безсумнівно, докази мають бути отримані у порядку встановленому законом та прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі.
Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Надавши оцінку наявним в матеріалах провадження доказам у відповідності із доводами апеляційної скарги з доповненнями потерпілої та пояснень адвоката Мокіної І.В. апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах провадження докази, що враховані судом першої інстанції, в повній мірі відповідають критеріям належності та допустимості. При цьому сукупності зазначених доказів достатньо для встановлення в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення.
Як вже зазначалося, положеннями ст.251 КУпАП визначено, що одним із джерел доказів є протокол про адміністративне правопорушення.
При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає.
Статтею 256 КУПАП визначено вимоги до протоколу про адміністративні правопорушення , у якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Вбачається, що на розгляд Херсонського міського суду Херсонської області надійшли 4 протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП: 
-серії ВАВ №979165 від 18 вересня 2023 року (а.п.3); 
-серії АПР18 №071264 від 18 вересня 2023 року (а.п.18); 
-серії ВАВ №979154 від 19 вересня 2023 року (а.п.34); 
-серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року (а.п.49). 
Вказані протоколи складені уповноваженими особами органу Національної поліції в межах повноважень, визначених ст.255 КУпАП та в повній мірі відповідають вимогам, що визначені ст.256 КУпАП, оскільки містять відомості про уповноважених осіб органу Національної поліції, що склали кожен із цих протоколів та підписи вказаних осіб (Старший інспектор СПД Херсонського РУП ОСОБА_5 - а.п.3, поліцейський взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Бочкаорв Сергій В`ячеславович – а.п.18, старший інспектор СПД Херсонського РУП Санашвілі А.О. – а.а.34; інспектор взводу 1 роти 1 БУПП в Херсонській області ДПП Козик Костянтин Андрійвич), відомості про особу правопорушника – ОСОБА_2 , місце, час вчинення і суть кожного адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення – ч.2 ст.173-2 КУпАП; відомості про потерпілу – ОСОБА_1 .
Протоколи серії ВАВ №979165 від 18 вересня 2023 року (а.п.3) та серії ВАВ №містять підписи ОСОБА_2 . В той час як в протоколах серії АПР18 №071264 від 18 вересня 2023 року (а.п.18) та серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року (а.п.49) міститься відмітка про відмову ОСОБА_2 від підпису протоколу та відомості про понятих.
Посилання адвоката Мокіної І.В. на те, що в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначені свідки та до протоколів не долучені пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, адже згідно з вимогами ст.256 КУпАП, інформація про свідків події зазначається лише у разі їх наявності. В той же час в матеріалах провадження відсутні відомості про свідків події адміністративного правопорушення. 
Що стосується пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то надання таких пояснень відповідно до ст.256 КУпАП є правом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не її обов`язком. Відповідно такі пояснення зазначаються в протоколі чи долучаються до нього лише у разі реалізації такого права. Натомість матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року (а.п.34)
.О. при оформлення протоколів про адміністративні правопорушення ВАВ №979165 від 18 вересня 2023 року (а.п.3) та серії ВАВ №979154 від 19 вересня 2023 року (а.п.34) таким правом не скористався, а при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення АПР18 №071264 від 18 вересня 2023 року (а.п.18) та серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року (а.п.49) відмовився їх підписувати та отримувати їх копії.
Посилання адвоката Мокіної І.В. на те, що у протоколах про адміністративне правопорушення АПР18 071264 та ВАВ 979154 відсутнє підтвердження ознайомлення ОСОБА_2 з терміновим заборонним приписом апеляційний суд до уваги не приймає, адже положення ст.256 КУпАП не передбачають таких вимог до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення має містити відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. З огляду на положення ч.2 ст.173-2 КУпАП порушення якої інкриміноване ОСОБА_2 у змісті протоколу щодо суті адміністративного правопорушення має бути відображено інформацію про невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. 
Як вбачається зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР18 №071264 від 18 вересня 2023 року (а.п.18); серії ВАВ №979154 від 19 вересня 2023 року (а.п.34) в них відображено ідентифікуючі ознаки термінового заборонного припису, порушення якого інкриміновано ОСОБА_2 – серії АА№233939 від 18 вересня 2023 року. Більш того відомості про вказаний терміновий заборонний припис, зокрема його копії, долучено до вказаних протоколів (а.п.20, 40).
Посилання потерпілої на те, що терміновий заборонний припис від 18 вересня 2023 року (а.п.11) не містить часу складання та ознайомлення з приписом  ОСОБА_2  спростовуються матеріалами провадження. Так, згідно наявної в матеріалах провадження копії термінового заборонного припису №233939, вказаний заборонний припис стосовно  ОСОБА_2  винесено о 13 год. 40 хв. 18 вересня 2023 року та він винесений строком  до  13 год.40 хв. 21 вересня 2023 року. Зазначений документ стосувався заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою і містить підпис  ОСОБА_2  у відповідній графі (а.п. 11). Враховуючи, що після винесення даного заборонного припису вже о 17 год. 00 хв. 18 вересня 2023 року   ОСОБА_2  його порушив та продовжив вчиняти домашнє насильство, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку щодо повторного скоєння  ОСОБА_2  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. 
На переконання суду апеляційної інстанції безпідставними є і доводи адвоката Мокіної І.В. з приводу порушення приписів ст.257 КУпАП щодо надсилання протоколів про адміністративні правопорушення органу уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення, адже в матеріалах провадження містяться відповідні супровідні листи до матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, на кожному із протоколів стоїть штамп вхідної кореспонденції суду першої інстанції. Зазначені відомості усувають будь-які сумніви з приводу того, що протоколи та долучені до них матеріли до суду не скеровувалися.
Що стосується твердження ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_6 про те, що протокол про адміністративне правопорушення ВАВ 979154 від 19 вересня 2023 року, а також супровідні листи до протоколів не містять конкретного переліку доданих до них матеріалів, то вказана обставина сама по собі не вказує на недопустимість долучених до протоколу про адміністративне правопорушення доказів та безпосередньо самого протоколу. Вимогами ст.256 КУпАП, що встановлені до змісту протоколу, не передбачено обов`язкового зазначення в ньому детального переліку документів, що до нього долучаються. 
Як вбачається зі змісту вказаного протоколу в ньому зазначено, що до протоколу долучені адміністративні матеріали. Згідно супровідного листа Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області до суду першої інстанції надіслано протокол про адміністративне правопорушення ВАВ 979154 разом із додатками. Матеріали провадження свідчать, що до протоколу долучені: протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19 вересня 2023 року, пояснення ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 19 вересня 2023 року, копія тимчасового заборонного припису №233939, паспортні дані ОСОБА_2 . Зазначені документи оформлені та підписані уповноваженими особами та відповідають вимогам процесуального законодавства. Вони стосуються події адміністративного правопорушення, що відображена в протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ 979154 від 19 вересня 2023 року, а тому суд першої інстанції обґрунтовано врахував вказані докази під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Зі змісту постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2023 року вбачається, що визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, суд першої інстанції як на докази вини ОСОБА_2 також послався на протоколи про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства проведеної відносно ОСОБА_2 , заяви ОСОБА_1 , термінові заборонні приписи.
На переконання суду апеляційної інстанції місцевий суд обґрунтовано врахував їх під час розгляду справи, адже вказані документи також відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки містять в собі інформацію щодо обставин адміністративних правопорушень, що інкриміновані ОСОБА_2 та оформлені уповноваженими на те особами.
Положеннями ст.252 КУпАП визначено, що джерелами доказів у справі про адміністративне правопорушення можуть бути пояснення потерпілих, а також інші документи. При цьому закон не визначає спеціальних вимог до форми чи реквізитів вказаних документів.
Так, наявні в матеріалах справи протоколи про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 вересня 2023 року (а.п.5), від 19 вересня 2023 року (а.п.36), містять інформацію про працівників поліції, що прийняли у ОСОБА_1 відповідну заяву, їх підписи, повідомлену ОСОБА_1 інформацію та її підписи. Форма вказаного протоколу відповідає тій, що затверджена Наказом МВС України №100 від 08.02.2019 року, «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події».
Посилання адвоката Мокіної І.В. на те, що вказані протоколи не містять відомостей про їх реєстрацію, в даному випадку є безпідставними, оскільки матеріали провадження свідчать, що відповідні повідомлення про вчинення правопорушень ОСОБА_1 здійснено шляхом виклику на номер екстренного виклику поліції «102».
Відповідно до п.5 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» заява (повідомлення), що надходить телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», реєструється в ІКС ІПНП з автоматичним присвоєнням порядкових номерів ЄО. 
Заяви та пояснення ОСОБА_1 (а.п.6,9, 22, 23, 37, 54, 55) також містять відомості про уповноважених працівників поліції, які їх прийняли, хоч і не написані ОСОБА_1 власноручно, проте прочитані нею та підписані, про що наявні відповідні відмітки «написано вірно», «записано вірно», «з моїх слів записано вірно, мною прочитано», будь-яких зауважень з боку ОСОБА_1 вказані документи не містять.
Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 вересня 2023 року, 19 вересня 2023 року та 22 вересня 2023 року (а.п. 7, 24, 38, 58) відповідають тим, що затверджені спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства внутрішніх справ №369/180 від 13 березня 2019 року «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства», заповнені відповідно до вимог вказаного порядку та оформлені уповноваженими на те особами.
Що стосується доводів адвоката Мокіної І.В. про недопустимість як доказів рапортів працівників поліції через наявні недоліки, то вони є безпідставними оскільки суд першої інстанції вказані документи не врахував як докази вини ОСОБА_2 .
Щодо обґрунтованості висновків суду про скоєння ОСОБА_2 адміністративних правопорушень.
Під час апеляційного розгляду судом допитано потерпілу ОСОБА_1 , яка зазначила, що її син ОСОБА_2 не скоював домашнього насильства, а вона викликала поліцію щоб налякати сина та щоб він припинив вживати алкоголь. Зазначила, що він не п`є, грошей не бере, працює та допомагає їй. Пояснення та заяви писали працівники поліції.
Оцінюючи наведені покази у сукупності із доводами апеляційної скарги з доповненнями, апеляційний суд виходить із наступного.
Статтею 252 КУпАП визначено, що суд здійснюючи розгляд справи, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. 
Частиною другою вказаної статті передбачена відповідальність за вчинення перелічених вище дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, 
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що і постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3 ч.1 ст.1).
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції надавши оцінку наведеним доказам, а також врахувавши позицію ОСОБА_2 , який визнав свою вину, прийшов до висновку, що наявними в матеріалах провадження відомостями підтверджується скоєння ОСОБА_2 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками місцевого суду, оскільки вони в повній мірі підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.
Так, факт скоєння ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, підтверджуються численним письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка стверджувала, що 18 (два епізоди), 19 та 22 вересня 2023 року її син ОСОБА_2 скоював відносно неї домашнє насильство, а саме: висловлював словесні нецензурні образи, погрожував фізичною розправою, душив, вимагав гроші, виганяв з квартири. 
Зазначені пояснення в повній мірі узгоджуються з іншими письмовими матеріалами, зокрема формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновими заборонними приписами та заявами ОСОБА_1 .
Вказані письмові докази є належними та допустимими. Відомості, що зазначені в них є послідовними та не містять жодних суперечностей. Більш того, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.
Доводи апеляційної скарги з доповненнями потерпілої про те, що побутові конфлікти, які виникали між нею та ОСОБА_2 не є домашнім насильством в розумінні ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки дії ОСОБА_2 в повній мірі охоплюються поняттям «домашнє насильство», адже ОСОБА_2 будучи особою, яка вже притягалася до адміністративної відповідальності за скоєння домашнього насильства протягом 18 (два епізоди), 19 та 22 вересня 2023 року скоїв дії фізичного (хапав за горло), психологічного (виражався нецензурною лайкою та погрожував спричинити тілесні ушкодження, погрожував фізичною розправою, ображав) та економічного насильства (виганяв з квартири, вимагав кошти), чим міг спричинити шкоду психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_1 . Також ОСОБА_2 порушив терміновий заборонний припис, який відносно нього був винесений. Вказані дії носили не поодинокий, а періодичний характер, здійснені ОСОБА_2 з прямим умислом при наявності фізичної та психологічної переваги над потерпілою, яка є особою похилого віку.
Доводи потерпілої про те, що письмові пояснення вона писала під диктовку працівників поліції суд апеляційної інстанції оцінює критично, адже вказані пояснення та заяви містять підписи потерпілої із відмітками «написано вірно», «з моїх слів записано вірно», що вказує на добровільність дій потерпілої під час надання пояснень та на її згоду із наведеними в поясненнях відомостями. При цьому, слід звернути увагу, що ОСОБА_1 добровільно надавала працівникам поліції пояснення з приводу чотирьох епізодів домашнього насильства, які відбулися 18.09.2023 року (два епізоди), 19.09.2023 року та 22.09.2023 року, а тому вбачається, що потерпіла усвідомлювала те, що відносно її сина можуть бути застосовані заходи примусу у виді адміністративної відповідальності.
Надані під час апеляційного розгляду медичні документи щодо стану зору ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції хоч і приймає до уваги, однак вони не свідчать, що відомості щодо вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства повідомлені ОСОБА_1 та відображені працівником поліції в заявах та поясненнях не відповідають дійсності. Як вбачається із матеріалів провадження, на кожному із таких документів ОСОБА_1 власноручно зазначила «написано вірно», «ознайомлена», «з моїх слів записано вірно, мною прочитано». Тобто, під час оформлення відповідних матеріалів, ОСОБА_1 хоча і не писала власноручно заяви про вчинення правопорушення та пояснення, адже вони записані працівниками поліції з її слів, проте ОСОБА_1 була належним чином обізнана зі змістом вказаних заяв та пояснень, що підтвердила власним підписом із зазначенням «написано вірно», «ознайомлена», «з моїх слів записано вірно, мною прочитано».
Посилання ОСОБА_1 на те, що через похилий він та стан здоров`я вона мала неповне розуміння юридичних наслідків та змісту дій, які проводилися працівниками поліції за її участю, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, адже матеріали провадження не містять відомостей, що потерпіла, звертаючись до правоохоронних органів не усвідомлювала значення своїх дій та мала на меті саме спонукати ОСОБА_2 припинити вживання алкогольних напоїв. Навпаки, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_1 зверталася до правоохоронців саме з метою припинення вчинення відносно неї з боку ОСОБА_2 домашнього насильства, у формі погроз, образ, фізичного насильства. 
Долучені в ході апеляційного розгляду документи щодо стану здоров`я потерпілої та потреби в наданні соціальної послуги у виді догляду вказують лише на потребу потерпілої в отриманні соціальних послуг, що передбачені Законом України «Про соціальні послуги» та не дають підстав стверджувати, що ОСОБА_1 не в повній мірі усвідомлює значення та наслідки своїх дій. Натомість системність її звернень до поліції з приводу скоєння ОСОБА_2 домашнього насильства протягом трьох днів 18.09.2023 (два епізоди), 19.09.2023 та 22.09.2023, послідовні пояснення, що добровільно та за власною ініціативою через незначний проміжок часу після події надані нею працівникам поліції, свідчать про те, що 18.09.2023, 19.09.2023 та 22.09.2023 ОСОБА_1 зверталася до поліції саме з приводу скоєння щодо неї домашнього насильства, обставини якого і повідомила працівникам поліції. 
В контексті оцінки лінії поведінки потерпілої апеляційний суд враховує наявні в матеріалах провадження рапорти інспекторів чергової частини Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області – витяги з електронної бали «Armor», згідно яких зафіксовано, що ОСОБА_1 телефонувала на службу «102» з приводу вчинення її сином ОСОБА_2 дій, які підлягають кваліфікації саме як домашнє насильство (а.п.4, 35). Як вбачається із наявних в матеріалах провадження форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.п.7, 24, 38, 58), після приїзду на місце події, працівники поліції також спілкувалися із ОСОБА_1 , та в ході спілкування відмічали ознаки та обставини домашнього насильства, що повідомлені потерпілою, здійснюючи оцінку ризиків домашнього насильства. Згідно вказаних форм ОСОБА_1 вказувала працівникам поліції саме на скоєння ОСОБА_2 стосовно неї домашнього насильства, що узгоджується із наявними в матеріалах провадження письмовими поясненнями. 
Лише один факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння не є таким, який би зобов`язував працівників поліції реагувати виїздом на виклик потерпілої за відсутності ознак домашнього насильства.
Так, відповідно до розділу XLIV «Домашнє насильство» Додатку 1 «Алгоритму орієнтовних невідкладних дій працівника чергової служби» до Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 року № 357, у випадку повідомлення про домашнє насильство працівник чергової служби повинен: 
- зареєструвати повідомлення в установленому порядку;
- негайно направити на місце події мобільну групу реагування на факти вчинення домашнього насильства (за можливості) та/або поліцейського підрозділу ювенальної превенції (у разі вчинення правопорушення дітьми або стосовно них), інші наряди поліції.
За наведеного, реагування працівників поліції, яке виразилося у прибутті на місце події, на виклик ОСОБА_1 здійснено саме у зв`язку з повідомленнями про домашнє насильство.
Слід зазначити, що наведені випадки звернення ОСОБА_1 за захистом до поліції від домашнього насильства не є поодинокими. Згідно наявної в матеріалах провадження копії постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за скоєння 10.06.2023 домашнього насильства стосовно матері ОСОБА_1 . Крім того, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за скоєння стосовно ОСОБА_1 домашнього насильства 17.09.2023, 23.09.2023 та 25.09.2023. В зазначених випадках саме ОСОБА_1 була потерпілою від домашнього насильства і саме вона зверталася до правоохоронних органів із вказаного приводу. Вказані рішення суду першої інстанції набрали законної сили та свідчать про те, що потерпіла неодноразово зверталася до поліції з приводу скоєння щодо неї саме домашнього насильства, як і в даному провадженні.
Крім того, позицію потерпілої з приводу того, що її син не вчиняв адміністративних правопорушень, суд апеляційної інстанції оцінює критично внаслідок її непослідовності та суперечливості. Так, в письмових поясненнях, що надані потерпілою працівникам поліції під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, потерпіла чотири рази послідовно стверджувала про скоєння щодо неї домашнього насильства. В апеляційній скарзі з доповненнями потерпіла ОСОБА_1 заперечила вказані обставини. В той же час в ході апеляційного розгляду, під час допиту свідка, на запитання суду потерпіла ОСОБА_1 зазначила, що син ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою на її адресу.
Також, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позиція потерпілої щодо дій її сина обумовлена розглядом стосовно ОСОБА_2 справи про направлення для відбування покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2022 року. Вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 бажає посприяти покращенню правового становища сина щодо можливих наслідків у кримінальному провадженні. В той же час, це жодним чином не спростовує факт скоєння ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності у даній справі.
Посилання адвоката Мокіної І.В. в письмових поясненнях до апеляційної скарги на те, що невжиття працівниками поліції заходів щодо надання ОСОБА_1 допомоги та захисту від домашнього насильства шляхом надання тимчасового притулку свідчить про відсутність домашнього насильства, на думку апеляційного суду є безпідставними, адже не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Так, положеннями ст.20 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до компетенції забезпечують надання дієвої допомоги та захисту постраждалим особам з урахуванням основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, визначених статтею 4 цього Закону.
Надання допомоги та захисту постраждалим особам може здійснюватися зокрема шляхом надання у разі потреби тимчасового притулку для безпечного розміщення постраждалих осіб.
Разом із цим, положеннями вказаного закону (ст.10 Закону) уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству не наділені повноваженнями щодо надання тимчасового притулку для постраждалих від домашнього насильства. 
Таким чином, у даному випадку, згідно з чинними нормами законодавства у працівників поліції був відсутній обов`язок щодо надання ОСОБА_1 як постраждалій від домашнього насильства особі тимчасового притулку.

За клопотанням представника потерпілої адвоката Мокіної І.В. апеляційним судом допитано понятих, що були присутні при складанні протоколів про адміністративні правопорушення Серії АПР 18 №071264 від 18 вересня 2023 року ( ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ) та серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року ( ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ).
Понятий ОСОБА_4 пояснила, що не бачила подій, що описані в протоколі. Бачила ОСОБА_2 , який лежав п`яним на лавці із закритими очима. Поруч була його мати ОСОБА_1 та працівники поліції. Працівники поліції сказали, що потрібно скласти і підписати протокол, на що ОСОБА_4 погодилася. Після оформлення протоколу сусіди відвели ОСОБА_2 в квартиру. Крім того ОСОБА_4 додала, що тривалий час проживає в одному будинку з потерпілою та ОСОБА_2 , проте за цей час не бачила, щоб ОСОБА_2 ображав матір.
Понятий ОСОБА_3 пояснив, що того дня йшов до своєї квартири і побачив як на лавці лежав п`яний ОСОБА_2 . Через дві хвилини приїхала поліція. Працівники поліції склали протокол про те, що він там лежить, в машину не сідає, не підписує жодні документи. Фактично він не був у стані щось підписати. Після оформлення протоколу ОСОБА_2 відвели до квартири. Понятий зазначив, що підписуючи протокол, його не читав, довірився працівникам поліції. Свідком вчинення домашнього насильства не був.
Понятий ОСОБА_9 суду пояснив, що лише пам`ятає як ОСОБА_2 сидів п`яний на лавці. Приїхала поліція, оформили протокол. ОСОБА_2 відмовився від підпису оскільки був п`яний, через стан сп`яніння не міг підписати. Працівники поліції попросили його ( ОСОБА_9 ) підписати протокол, що він і зробив.
Понятий ОСОБА_8 пояснив, що того минулого року влітку конкретного дня та часу не пам`ятає, йшов до дому після роботи та біля будинку побачив працівників поліції разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Працівники поліції запропонували йому підписати документи з приводу перебування ОСОБА_2 в стані сп`яніння на, що він погодився. Особистий огляд ОСОБА_2 в його присутності не проводився. В його присутності ОСОБА_2 від підпису не відмовлявся – перебував поруч із працівниками поліції. Щодо змісту протоколу, то працівники поліції пояснили йому щодо чого він ставить підпис. Стверджувати, що працівники поліції ввели його в оману щодо змісту протоколу, зокрема в питанні неповноти чи невірності зазначеної інформації, він також не може.
Проаналізувавши пояснення наведених понятих у сукупності із письмовими доказами, апеляційний суд констатує, що вказані пояснення є суперечливими, непослідовними та такими, що жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вбачається, що зазначені особи не були свідками подій, що інкриміновані ОСОБА_2 , а лише були присутні під час оформлення відносно ОСОБА_2 матеріалів про адміністративне правопорушення та його відмови від підпису в протоколах через стан сп`яніння. Вказане в повній мірі узгоджується зі змістом протоколів про адміністративні правопорушення серії АПР18 071264 від 18 вересня 2023 року та серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року в яких вказаних осіб зазначено не як свідків події адміністративного правопорушення, а понятих, що засвідчили відмову ОСОБА_2 від підписання вказаних протоколів про адміністративні правопорушення. 
Слід зазначити, що особливістю домашнього насильства, як правило, є те, що воно скоюється в рамках сім`ї за відсутності свідків. Разом із цим, відсутність у справі свідків не свідчить про відсутність доказів вини особи, адже відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі окрім показань свідків, можуть бути також письмові матеріали. 
Що стосується показань понятого ОСОБА_8 з приводу подій 22 вересня 2023 року, а саме, що він не бачив, як ОСОБА_2 відмовлявся від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, то вони не свідчать про те, що працівниками поліції не виконано вимоги закону щодо вручення ОСОБА_2 копії протоколу, оскільки згідно з показаннями понятої ОСОБА_4 , того дня ОСОБА_2 лежав п`яним на лавці із закритими очима, поруч була його мати ОСОБА_1 та працівники поліції. Тобто ОСОБА_2 в момент оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння («лежав п`яним на лавці із закритими очима»), що перешкоджало врученню йому копії протоколу.
Твердження понятих, що раніше ОСОБА_2 не вчиняв щодо матері фізичного та психічного насильства не стосуються подій, які інкриміновані ОСОБА_2 та не спростовують факт скоєння ним адміністративних правопорушень.
Посилання адвоката Мокіної І.В. на те, що понятий ОСОБА_8 вказав, що в його присутності особистий огляд ОСОБА_2 не проводився, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №991846 від 22 вересня 2023 року зазначено протилежне, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки у вказаному протоколі зазначено, що особисті речі ОСОБА_2 не вилучалися. Вказана обставина не свідчить про недопустимість протоколу як доказу, адже не впливає на зміст відображених у протоколі відомостей щодо обставин скоєння адміністративного правопорушення. Будь-яких відомостей, про те, що працівники поліції здійснювали особистий огляд ОСОБА_2 матеріали провадження не містять.
Щодо дотримання вимог процесуального законодавства. 
Проаналізувавши доводи потерпілої ОСОБА_1 та адвоката Мокіної І.В. з приводу недотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки матеріали провадження свідчать, що судом першої інстанції належним чином дотримано вимоги КУпАП під час розгляду справи.
Так, твердження адвоката Мокіної І.В. про те, що суд першої інстанції мав винести окреме рішення про об`єднання в одне провадження справ про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 , не ґрунтуються на вимогах Кодексу України про адміністративні правопорушення, адже нормами КУпАП не передбачено випадків та порядку об`єднання в одне провадження справ про адміністративні правопорушення.
Згідно з вимогами ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Посилання потерпілої на те, що матеріали провадження не містять відомостей щодо явки ОСОБА_2 в судове засідання, а також роз`яснення його прав, передбачених ст.268 КУпАП апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини спростовуються відомостями, що наявні в матеріалах провадження.
Так, факт явки ОСОБА_2 в судове засідання, а також участі в судовому засіданні 03 жовтня 2023 року підтверджується, як змістом постанови суду першої інстанції в якій суд зазначив, що «Під час судового розгляду ОСОБА_2 свою вину визнав, погодився з обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення», так і заявою ОСОБА_2 від 03 жовтня 2023 року, що адресована судді Херсонського міського суду Херсонської області Гонтарю Д.О. відповідно до якої ОСОБА_2 зазначив, що погоджується з протоколами про адміністративні правопорушення та визнає свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.п.62). 
Пояснення ОСОБА_2 , що надані в суді апеляційної інстанції, з приводу того, що він не приймав участь у судовому засіданні, а лише підписав надану йому працівником суду заяву, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені доводи спростовуються змістом постанови суду в якій зафіксовано, що ОСОБА_2 приймав участь у судовому засіданні та висловлював свою думку з приводу інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Зазначені твердження ОСОБА_2 апеляційний суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Що стосується питання роз`яснення ОСОБА_2 прав, передбачених ст.268 КУпАП, то як вбачається із матеріалів провадження, під час оформлення щодо нього матеріалів про адміністративні правопорушення, працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_2 його права, що передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчать його підписи в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАВ №979165 та серії ВАВ 979154 (а.п.3, 34). Від підпису інших протоколів про адміністративні правопорушення та отримання їх копій ОСОБА_2 відмовився, що засвідчено підписами понятих.
Слід зазначити, що ОСОБА_2 постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржував з підстав розгляду справи за його відсутності чи порушення його прав, а матеріали провадження не містять будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_2 із вказаного приводу.
Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними посилання потерпілої на те, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню через те, що суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності та не врахував її позицію з приводу дій ОСОБА_2 .
Так, відповідно до положень ст.268, 269, 277-2 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Натомість інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, зокрема потерпілий, лише повідомляються про день розгляду справи.
Згідно з ч.3 ст.269 КУпАП потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу. Разом із цим, чинні положення процесуального законодавства не зобов`язують суд в обов`язковому порядку опитувати потерпілого.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що джерелами доказів серед іншого є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Чинні положення ст.251 КУпАП не визначають вимог до форми вказаних пояснень. Тобто вони можуть бути, як письмовими, так і усними. Таким чином, суд може ґрунтувати свої висновки в тому числі на письмових поясненнях потерпілого.
Що ж стосується того, що потерпіла не змогла реалізувати свої права, що передбачені ст.269 КУпАП, зокрема надати суду пояснення, то потерпілій надано можливість реалізувати вказані права в ході апеляційного провадження. Поруч із цим, твердження потерпілої не спростовують висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень.
Щодо відомостей, які характеризують особу ОСОБА_2 .
Що стосується доводів потерпілої про позитивну характеристику ОСОБА_2 , наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, проходження ним лікування від алкогольної залежності та догляд за нею, то суд апеляційної інстанції оцінює їх в контексті питання застосування відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення, адже вказані обставини не спростовують факт скоєння ним адміністративних правопорушень, а лише характеризують особу ОСОБА_2 .
Згідно з положеннями ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, визначаючи ОСОБА_2 вид та міру адміністративного стягнення, місцевий суд виконав вимоги ст.33, 36 КУпАП, врахував характер та обставини вчинених правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і визначив ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що з огляду на санкцію ч.2 ст.173-2 КУпАП є мінімальним стягненням.
Твердження потерпілої про наявність у ОСОБА_2 на утриманні двох неповнолітніх дітей не підтверджені будь-якими доказами, а проходження ним лікування від алкогольної залежності, працевлаштування та факт догляду за матір`ю не свідчать про доцільність застосування до нього більш м`якого стягнення, ніж те, що застосоване судом.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга з доповненнями потерпілої ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу з доповненнями потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173 -2 КУпАП – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 О.І.Коровайко