ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року                                                         м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника – адвоката Колчанова Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Колчанова Р.В., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , подану на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 травня 2024 року, - 

ВСТАНОВИВ:
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.12.2023 року о 13 год. 17 хв. в с. Лашківка Чернівецького району Чернівецької області, на автодорозі М-19, 473 км, керував транспортним засобом «Opel Іnsignia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ЄУНСС: 718/102/24
НП:33/822/385/24         Головуючий у І інстанції: Скорейко В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП          Доповідач: Потоцький В.П.         

На вказану постанову захисник – адвокат Колчанов Р.В., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіцманcького районного суду Чернівецької області від 03 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення та дослідження обставин справи. Також, на думку апелянта, районний суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.
Посилається на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Стверджує, що його підзахисний не відмовлявся від проведення медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
На думку апелянта, протокол про адміністративне є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено, які саме слова чи дії ОСОБА_1 свідчили про його ухилення від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а також відсутні анкетні дані та підписи свідків, які мали бути залученні працівниками поліції на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в лікарні.
Стверджує, що перед складанням протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були роз`яснені права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63, Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та його права на захист.
Зазначає і те, що акт огляду особи на стан сп`яніння, який наявний у справі, також є неналежним доказом, оскільки такий акт на місці перевірки документів ніхто не складав, і його копію не було вручено ОСОБА_1 , що підтверджується копією акту, яка знаходиться в матеріалах справи.
Посилається і на те, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що, на думку сторони захисту, є грубим порушенням вимог чинного законодавства.
Звертає увагу суду на те, що ознаки алкогольного сп`яніння, вказані в акті, ніхто не перевіряв і з даного приводу жодного документа не було складено.
Стверджує, що ОСОБА_1 був згідний проходити огляд на місці перевірки документів і проходити медичний огляд на стан сп`яніння в медичній установі, однак працівники поліції не взяли це до уваги і склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від походження огляд на стан сп`яніння.
Окрім вищезазначеного зазначає і те, що всупереч вимогам ст. 266, 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем.
Звертає увагу також на те, що суд першої інстанції двічі повертав матеріали справи на дооформлення, чим двічі перебирав на себе функції обвинувача, збираючи докази винуватості, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.
Заслухавши захисника – адвоката Колчанова Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При розгляді цієї справи районний суд вказаних вище вимог не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою суду залишились обставини, неврахування яких істотно вплинуло на правильність висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання вказаної вимоги працівника поліції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена у ст.266 КУпАП та у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( далі – Порядок).
Так, ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а відповідно до ч.3 вказаної статті, у разі незгоди водія на проведення огляду на місці огляд проводиться у закладі охорони здоров`я.
Згідно п.8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення,у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що поліцейськими, як те передбачено ч.2 ст.266 КУпАП, під час фіксації процедури огляду використовувались спеціальні технічні засоби, які долучені до матеріалів справи в якості відеозаписів (а.с. 33 - диск).
       Із вказаних відеозаписів вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР. У ході спілкування із водієм працівник поліції, не висунувши жодних підозр та не озвучивши виявлених ознак алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився та двічі пройшов тестування за допомогою приладу «Драгер», однак з технічних причин зазначений прилад не показав жодних результатів. Після чого, інший поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він поїде у медичний заклад на огляд, оскільки він відмовляється від проведення огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 категорично заперечив та повідомив, що бажає пройти огляд на місці зупинки. 
Аналізуючи вказаний доказ, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, а навпаки наполягав на його проведенні саме на місці зупинки. Більше того, із вказаних відеозаписів вбачається, що водій відмовився проходити огляд в закладі охорони здоров`я саме через те, що мав бажання пройти такий на місці зупинки. 
Однак зазначене було розцінено поліцейськими як відмова від проведення огляду, а судом першої інстанції залишено поза увагою, при цьому твердження районного суду у постанові про те, що згідно з відеозаписів, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, суперечать змісту таких відеозаписів.
Таким чином, зважаючи на те, що поліцейськими було направлено ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я за власної ініціативи, а не у зв`язку з незгодою водія на проведення огляду на місці зупинки чи незгодою з його результатами, то апеляційний суд доходить висновку, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Апеляційний суд також зважає і на те, що такі ознаки алкогольного сп`яніння як: порушення мови, порушення координації рухів, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у інших письмових документах, працівниками поліції встановлені у ОСОБА_1 згідно з відеозаписом, не були, як і не були йому озвучені. 
Поряд із цим, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко розмовляв, координація його рухів не порушена.
За цих обставин, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, апеляційний суд оцінює як припущення працівників поліції, що не підтверджені об`єктивно.
Слушними є і доводи апелянта про те, у матеріалах справи немає відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є основним обов`язком працівників поліції у разі виявлення ознак сп`яніння у водіїв, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Таким чином, усе вищевказане у своїй сукупності свідчить про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, що має наслідком його недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП), а складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у даному випадку мало місце без дотримання обов`язкових умов, які законом передбачені як підстави для вчинення такої процесуальної дії.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин апеляційну скаргу захисника – адвоката Колчанова Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.7, 245, 247, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Колчанова Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду          В.П. Потоцький