СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року                         м. Харків                        Справа № 917/1266/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вх. №944) на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 (рішення ухвалено суддею Киричук О.А. в приміщенні Господарського суду Полтавської області 19.03.2024, повний текст складено 29.03.2024) у справі №917/1266/23
за позовною заявою Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (код ЄДРПОУ: 24830924, вул. Київська 99-А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, e-mail: krdnz36@ukr.net)
до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (код ЄДРПОУ: 03338030, вул. Комарова, буд. 2-А, м. Полтава, 36008, ел. адреса: info@pte.poltava.ua)
про визнання дій незаконними

ВСТАНОВИВ:
Кременчуцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про визнання дій Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» щодо нарахування вартості спожитого тепла Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області стосовно приміщення за адресою: 39600, м. Кременчук, вул. Київська 99-А, за період з початку опалювального періоду 2022-2023, а саме з 01.11.2022 і до дня ухвалення відповідного рішення суду, згідно двоставкового тарифу - незаконними.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1266/23 (суддя Киричук О.А.) у позові відмовлено повністю.
Кременчуцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 по справі №917/1266/23 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що його права як споживача комунальної послуги із постачання теплової енергії та постачання гарячої води порушені відповідачем, оскільки з початку опалювального періоду 2022-2023 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює нарахування плати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за тарифами, розмір яких значно перевищує рівень тарифів, що діяв станом на 24.02.2022, що є порушенням ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Разом з тим, позивач зазначає, що при застосуванні до позивача двоставкового тарифу була порушена процедура його встановлення, а саме відповідачем не дотримано механізм подачі до уповноваженого органу відповідної територіальної громади документів про встановлення тарифів на теплову енергію. Адже рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №1508 від 20.10.2022 було лише визначено виконавця послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерел Кременчуцької ТЕЦ з покладенням обов`язків на відповідача, і в даному рішенні не йшла мова про затвердження нових тарифів з постачання теплової енергії (в тому числі щодо запровадження двоставкового тарифу на теплопостачання), які були встановлені відповідачу рішенням №477. Заявник апеляційної скарги зазначає, що відповідач був зобов`язаний здійснити перерахунок вартості теплової енергії відповідно до рівня цін (тарифів), що застосовувалися до позивача станом на 24.02.2022, і тому просить його здійснити. 
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2024 для розгляду справи сформовано такий склад колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2024 у зв`язку у зв`язку з відставкою судді Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вх. №944) на рішення Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1266/23, встановлено учасникам справи строк по 17.05.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань, письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 04.06.2024.
30.04.2024 від Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить рішення Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1266/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
У судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши з урахуванням положень ч. 1 ст. 269 ГПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Кременчуцькому закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як бюджетній установі на праві оперативного управління належить приміщення за адресою: вул. Київська 99-А, м. Кременчук.
Як зазначає позивач, до листопада 2022 року надавачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у м. Кременчуці було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». На підтвердження цього позивач надав рахунок № 5041 від 01.04.2022, виписаний ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» (код ЄДРПОУ 42225136) позивачу на оплату послуг з постачання теплової енергії, поставленої на адресу: м. Кременчук, вул. Київська, 99-А, дошкільний заклад №36 (а.с. 33).
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2021 № 1867 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022» були встановлені та визначені відповідні тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів міста Кременчука.
Так, вказаним рішенням ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» встановлено скоригований тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ з 01.01.2022 на рівні 3281,22 грн/Гкал (підпункт 1.2. пункту 1 вказаного рішення), скориговані тарифи на послугу з постачання теплової енергії з 01.01.2022 для потреб бюджетних установ - 3937,46 грн/Гкал (з ПДВ) (підпункт 2.2. пункту 2 вказаного рішення), тарифи на послугу з постачання гарячої води з 01.01.2022 для потреб бюджетних установ - 215,11 грн/куб.м (з ПДВ) (п. 3 вказаного рішення).
Як вбачається з матеріалів справи, тариф на рівні 3281,22 грн/Гкал застосовувався до позивача на момент введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, що підтверджується вищевказаним рахунком, направленим позивачу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» (а.с. 33).
З 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений і діє на сьогоднішній день.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та в результаті неодноразових ракетних ударів по м. Кременчуку, теплогенеруюче обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» було повністю зруйновано, через що товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам (http://kremtec.com.ua/wordpress/info/news/).
29.04.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану», пунктом 1 якої рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, протягом дії воєнного стану в Україні, але не раніше завершення поточного опалювального періоду, не підвищувати, зокрема, тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання), у тому числі тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», який набрав чинності 19.08.2022, запроваджено мораторій на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання, зокрема, передбачено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Рішенням пленарного засідання п`ятнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Полтавської обласної ради № 473 від 22.09.2022 «Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» було надано згоду на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки із зобов`язаннями використовувати його за цільовим призначенням і не відчужувати у приватну власність. 
На підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 894-р «Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад Полтавської області», Полтавською обласною радою було прийнято рішення від 14.10.2022 за № 481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області".
Пунктом 4 вказаного рішення вирішено після затвердження акту приймання - передачі передати на баланс, як внесок до статутного капіталу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго, майно, зазначене у додатку до цього рішення, а саме цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ».
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води», визначено Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ з покладанням відповідних обов`язків згідно з законодавством.
В подальшому рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.01.2023 № 86 було внесено зміни до вищезазначеного рішення № 1508, яким на виконання вимог ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» зобов`язано Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» застосовувати до своїх споживачів у м. Кременчуці тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, розмір яких не перевищує рівень тарифів, що застосовувалися до цих споживачів станом на 24.02.2022 та здійснити перерахунок вартості плати за комунальні послуги споживачам у м. Кременчуці за період, у якому нарахована ціна за послугу вище, ніж станом на 24.02.2022 у м. Кременчуці, шляхом зменшення плати.
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.10.2022 № 1574 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 років для споживачів виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у Кременчуцькій міській територіальній громаді», опалювальний період 2022-2023 років для споживачів Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у Кременчуцькій міській територіальній громаді вирішено розпочати з 01 листопада 2022 року.
Рішенням пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» встановлено, що Полтавською обласною радою для споживачів послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1, двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2, тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів відповідно до додатку 3.
Колегією суддів встановлено, що позивач здійснював закупівлю теплової енергії у гарячій воді у відповідача на договірних засадах.
Так, 01.11.2022 між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та Кременчуцьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №7078 (далі - договір №7078), відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати теплову енергію з метою забезпечення опалення приміщень споживача за адресою: вул. Київська 99-А - дошкільний заклад №36, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за теплову енергію в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до п. 33 договору №7078 розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом. В разі зміни тарифів, розрахунки здійснюються за новими тарифами. Тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ (без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів) становить:
- умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 2197,08 грн/Гкал (без ПДВ);
- умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження - 136068,84 грн /Гкал/год (без ПДВ).
В рахунок на оплату включається вартість фактично спожитої теплової енергії за поточний місяць та вартість теплової енергії, що не врахована в рахунку за попередній місяць і місячна абонентська плата за приєднане теплове навантаження (розрахована шляхом множення проектного теплового навантаження (Гкал/год.) на умовно-постійну частину двоставкового тарифу на теплову енергію (грн/Гкал/год (без ПДВ). Місячна абонентська плата за приєднане теплове навантаження сплачується споживачем щомісяця протягом року незалежно від обсягів споживання теплової енергії (п. 34 договору №7078).
В пунктах 43, 44 договору №7078 сторони погодили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.11.2022 і діє в частині постачання теплової енергії по 31.12.2022 (згідно ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України), а в частині розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде заявлено однією із сторін.
Пунктом 46 договору №7078 визначено, що у випадку зміни тарифу теплопостачальна організація повідомляє про це споживачу і розрахунок проводиться з моменту набуття чинності нових тарифів. 
Також між сторонами укладено договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 7078/2023 від 25.01.2023 (далі - договір №7078/2023), відповідно до умов якого Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" зобов`язується з 01.01.2023 по 31.12.2023 надати замовнику теплову енергію в гарячій воді для забезпечення потреб теплових установок замовника, а замовник - прийняти і оплатити вартість використаної (спожитої) теплової енергії в гарячій воді та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.
Пунктом 1.2. договору №7078/2023 сторони погодили кількість товарної продукції: очікувані обсяги постачання теплової енергії з 01.01.2023 по 31.12.2023 становлять 20,110 Гкал.
Відповідно до п. 3.1. договору №7078/2023 (в редакції додаткової угоди №1 від 25.12.2023 до договору), сума цього договору становить 444335,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 74 055,83 грн. Сума цього договору є орієнтовною і буде визначатися виходячи з тарифів, які встановлюються уповноваженими органами для Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», та фактичного обсягу спожитої замовником товарної продукції. Керуючись п. 7 ч. 19 Постанови № 1178, сторони погодили, що у разі зміни регульованих цін (тарифів) на теплову енергію, яка постачається на підставі договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України, ціна на такий товар може бути змінена шляхом укладання додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється їх печатками і є невід`ємною частиною Договору.
Договір № 7078/2023 діє з дати його укладення до 31.12.2023, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань (п. 10.1. договору № 7078/2023).
Матеріали справи містять рахунки на оплату, складені відповідачем відповідно до умов договору № 7078 від 01.11.2022: від 30.11.2022 №7078 на суму 42435,87 грн з ПДВ, від 31.12.2022 №7078 на суму 67640,77 грн з ПДВ, та відповідно до умов договору № 7078 від 01.11.2022 та договору №7078/2023 від 25.01.2023: від 31.01.2023 №7078 на суму 93372,97 грн з ПДВ, від 28.02.2023 №7078 на суму 76235,74 грн з ПДВ, від 31.03.2023 №7078 на суму 60021,30 грн з ПДВ, від 30.04.2023 №7078 на суму 10613,36 грн, 
Як вбачається з зазначених рахунків на оплату теплової енергії, визначена вартість фактично поставленої теплової енергії (умовно-змінна частина двоставкового тарифу) складає 2197,08 грн без ПДВ, місячна абонентська плата за одиницю теплового навантаження (умовно-постійна частина двоставкового тарифу) становить 136068,84 грн без ПДВ).
Вважаючи здійснені Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» розрахунки помилковими та такими, що суперечать приписам статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про визнання дій щодо нарахування вартості спожитого тепла Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області стосовно приміщення за адресою: 39600, м. Кременчук, вул. Київська 99-А, за період з початку опалювального періоду 2022-2023, а саме з 01.11.2022 і до дня ухвалення відповідного рішення суду, згідно двоставкового тарифу - незаконними.
Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачем у цій справі вимога про визнання дій щодо нарахування вартості спожитого тепла незаконними, не є ефективним способом захисту прав позивача, а обраний спосіб захисту порушених прав не призведе до відновлення порушеного права позивача та не забезпечує реального захисту.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначення відповідачем в рахунках на оплату вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії, який був встановлений додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради № 477 для бюджетних установ, відповідало вимогам чинного законодавства України.
При ухваленні рішення місцевим господарським судом також було прийнято до уваги, що рішенням пленарного засідання двадцять другої сесії Полтавської обласної ради сьомого скликання «Про надання дозволу на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 19.10.2018 № 917 відповідачу було надано дозвіл на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».
Окрім того, суд звернув увагу на те, що тарифи, які були встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 477, залишились на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій, які були введені в дію з 01.11.2021, тобто тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022, не змінювались (не підвищувалися) після набрання чинності Законом України від 29.07.2022 №2479-IX «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Надаючи власну правову оцінку обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
За умовами частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Враховуючи встановлену ст. 204 ЦК України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності означених договорів на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води та про закупівлю теплової енергії в гарячій воді, апеляційний господарський суд вважає їх належною у розумінні ст. 11, 509 Цивільного кодексу України та ст. 173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених такими правовідносинами кореспондуючих прав і обов`язків сторін.
В силу приписів статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина перша статті 632 Цивільного кодексу України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина 2 статті 632 Цивільного кодексу України).
Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За приписами статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Як встановлено судом, застосовані відповідачем тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачу, відповідають тарифам, встановленим у додатку № 2 до рішення пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго». Так, умовно-змінна частина двоставкового тарифу для потреб бюджетних установ складає 2197,08 грн/Гкал, умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) становить 136068,84 грн.  
Будь-яких інших тарифів, окрім тих, які були встановлені уповноваженими органами для Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», умовами укладених між сторонами договорів не передбачено. Крім того, підпунктом 3.1. договору № 7078/2023 (в редакції додаткової угоди №1 від 25.12.2023 до договору), сторони погодили, що у разі зміни регульованих цін (тарифів) на теплову енергію, яка постачається на підставі договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України, ціна на такий товар може бути змінена шляхом укладання додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється їх печатками і є невід`ємною частиною договору.
Тобто, у договорі на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №7078 від 01.11.2022 та договорі про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №7078/2023 від 25.01.2023, укладених вже під час дії в Україні воєнного стану, сторони погодили застосування саме тих тарифів, які встановлені уповноваженими органами для Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», а також визначили, що ці тарифи є двоставковими.
В матеріалах справи відсутні докази укладення додаткових угод до договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді стосовно зміни його умов, викладених в п. 3.1 договору, яким передбачено застосування саме тих тарифів, які були встановлені уповноваженими органами для відповідача.
Вказані договори, факт укладення яких позивач не заперечує, є чинними, їх не було визнано недійсними у судовому порядку. У даному провадженні предмет спору не стосується внесення змін до цих договорів (зокрема, щодо відтермінування запровадження двоставкового тарифу на період воєнного стану та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано), так само як і не входить до предмету розгляду в даній справі надання оцінки правомірності рішень Полтавської обласної ради, якими відповідачу надано дозвіл на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію.
Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом та не спростовано заявником апеляційної скарги, умовами укладених між сторонами договорів не передбачено права чи обов`язку відповідача самостійно встановлювати, змінювати чи здійснювати перерахунок тарифів на послуги з постачання теплової енергії позивачу за вказаними договорами.
Разом з тим, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належать до повноважень органів місцевого самоврядування (пункт 2 частини 3 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з частиною 5 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Частиною 3 статті 20 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.
Приписами статті 16-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).
Пунктом 1.6 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2017 № 308, визначено, що обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) діяльність з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії) на виробничих об`єктах, що розташовані на території відповідної області України (території міста Київ).
При провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен здійснювати продаж виробленої теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень (підпункт 9 пункту 3.2 Ліцензійних умов).
Приписами пункту 37 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що питання щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.
Як встановлено судом, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» внесене до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області (https://poda.gov.ua/attachments/155628).
Згідно зі статутом Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада (http://te.pl.ua/spozhivacham/naselennyu/dovdkov-ta-nformacyn-materali/statut-pdpriyemstva/).
Таким чином, тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються Полтавською обласною радою.
Частиною 3 статті 189 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.
Вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання (стаття 190 Господарського кодексу України).
Державні регульовані ціни, у розумінні частин 1 - 2 статті 191 Господарського кодексу України, запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку. Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України «Про ціни і ціноутворення».
Приписами п. 4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою КМУ України від 01.06.2011 №869 (надалі - Порядок №869), визначено, що під час формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води суб`єктами господарювання, що перебувають у спільній власності територіальних громад, вимоги цього Порядку в частині формування тарифів для кожної окремої територіальної громади (у разі провадження ліцензованої діяльності та надання комунальних послуг у декількох територіальних громадах) на таких суб`єктів господарювання не поширюються.
Оскільки Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах в межах Полтавської області, відтак, з урахуванням вищенаведених приписів п. 4 Порядку №869, відповідач не зобов`язаний ініціювати розгляд питання щодо встановлення окремого тарифу для споживачів м. Кременчука.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду першої інстанції про те, що відповідач не має права самостійно встановлювати тарифи на постачання теплової енергії споживачам, в тому числі - позивачу, а отже і не може самостійно їх змінити.
Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у справі №440/6193/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024, позов Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Полтавської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», про визнання протиправним та нечинним рішення, а саме пункт 1 рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» в частині встановлення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії за категорією споживачів «Для потреб бюджетних установ» відповідно до додатку 2, залишено без задоволення.
Стосовно посилань позивача, що відповідачем при нарахуванні вартості спожитої позивачем теплової енергії порушено вимоги Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX, який набрав чинності 19.08.2022 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), колегія зазначає таке.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на: послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
В той же час, вказана норма Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» не є нормою-приписом (зобов`язанням) та не містить вимог до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами (до числа яких належить відповідач), щодо вчинення певних дій (внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг, тощо).
Відповідне положення законодавства є спеціальною нормою, яка містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної дії (підвищення тарифів) та адресована суб`єктам, які наділені відповідними владними повноваженнями стосовно прийняття таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення, натомість відповідач до числа таких суб`єктів не віднесений, а у своїй діяльності керується встановленими Полтавською обласною радою тарифами, що спростовує доводи заявника апеляційної скарги в цій частині.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що тарифи, які встановлені рішенням Полтавської обласної ради №477, залишились на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради №286 від 21.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій, які були введені в дію з 01.11.2021 (https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/rishennya_286.pdf).
Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022, не змінювались (не підвищувалися) після набрання чинності Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Відтак, доводи позивача щодо порушення відповідачем мораторію на підвищення тарифів, запровадженого Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», колегія суддів вважає безпідставними, а визначення відповідачем в рахунках на оплату вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії, який був встановлений додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради №477 для бюджетних установ, відповідає як умовам укладених між сторонами по справі договорів, так і вимогам чинного законодавства України
Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання апелянта на рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.01.2023 № 86, яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 № 1508, у п. 1 якого зобов`язано ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» застосовувати до своїх споживачів у м. Кременчуці тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, розмір яких не перевищує рівень тарифів, що застосовувались до цих споживачів станом на 24.02.2022, та здійснити перерахунок вартості плати за комунальні послуги споживачам у м. Кременчуці за період, у якому нарахована ціна за послугу вище, ніж станом на 24.02.2022 у м. Кременчуці, шляхом зменшення плати.
Відповідні висновки судової колегії мотивовані тим, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі №440/4765/23 адміністративний позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень задоволено частково; визнано протиправним та скасовано п. 1 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 13.01.2023 №86 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 №1508» в частині внесення змін до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 №1508 «Про визнання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» про зобов`язання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» застосовувати до своїх споживачів у м. Кременчуці тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, розмір яких не перевищує рівень тарифів, що застосовувалися до цих споживачів станом на 24.02.2022, та здійснити перерахунок вартості плати за комунальні послуги споживачам у м. Кременчуці за період, у якому нарахована ціна за послугу вище, ніж станом на 24.02.2022 у м. Кременчуці, шляхом зменшення плати.
Крім того, колегія суддів зазначає про те, що у листі Департаменту економіки систем життєзабезпечення Міністерства розвитку громад та територій України за №7/10-2/14445-22, який адресований Кременчуцькій місцевій раді, зазначено про доцільність розгляду питання щодо встановлення окремих груп тарифів, що застосовуватимуться до споживачів відповідних територіальних громад на тому ж рівні, що діяв для цих споживачів станом на 24.02.2022, проте відповідач - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є обласним комунальним підприємством, застосовує виключно тарифи, встановлені рішенням Полтавської обласної ради.
Колегія суддів зауважує, що відповідний лист не створює для відповідача юридичних наслідків, не спростовує чинність встановлених Полтавською обласною радою тарифів та не може підтверджувати обґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування вартості спожитого тепла не відповідають способам захисту порушеного права, які встановлені ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.
Так, частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.
Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особа, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша і друга статті 5 ГПК).
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019  у справі №569/17272/15-ц.
Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.
При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Верховний Суд відзначає, що предметом позову не може бути встановлення обставин.
Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003).
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Захист майнового чи немайнового права, чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.
У справі, яка розглядається, позивач обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді визнання дій відповідача щодо нарахування вартості спожитого тепла згідно двоставкового тарифу незаконними. Тобто, ініціювання позивачем цього позову зводиться до того, що за результатами розгляду спору останній намагається досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження незаконності застосування двоставкого тарифу за надання відповідачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з початку опалювального періоду 2022-2023 відповідно до умов укладених між сторонами договорів. 
Водночас вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин (відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16).
Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, може бути предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води тощо.
Натомість обраний позивачем спосіб захисту у справі №917/1266/23 є неналежним.
Колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах врегулювання розбіжностей між сторонами могло бути здійснено, зокрема, у разі пред`явлення споживачем вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок, під час розгляду якого будуть встановлюватись обставини щодо належного виконання сторонами умов зобов`язань за договором, і, за наслідками розгляду якого, у разі задоволення позову, у відповідача виникне примус до виконання певних дій. 
Отже, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги позивача не відповідають встановленим законом способам захисту, за своєю правовою природою є вимогами про встановлення юридичного факту, що в сукупності свідчить про відсутність підстав для судового захисту прав позивача у обраний ним спосіб.
Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1266/23- без змін.
З урахуванням приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №36 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1266/23 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 06.06.2024. 

Головуючий суддя                                                                     О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           О.А. Пуль  

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна