КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
справа №753/12159/23                                                    Головуючий у І інстанції - Маркєлова В.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/3285/2024                      Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого    Гуля В.В.,
суддів                Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
за участю секретаря судового засідання    Никифорова І.А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заінтересованої особи Міністерства оборони України на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 12 год. 00 хв. громадянина України                         ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, місце проживання:                АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 , який загинув у с. Оріхове, у Гірській міській громаді Сєверодонецького району Луганської області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області.
В обґрунтування позову зазначала, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ,                           ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_2 від 06 січня 2018 року. Від спільного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
06 травня 2022 року ОСОБА_4 (мати ОСОБА_2 ), отримала від ІНФОРМАЦІЯ_6 сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) №799 від 06 травня 2022 року про те, що солдат - ОСОБА_2 , виявивши мужність і стійкість, вірний військовій присязі, в бою за нашу Батьківщину загинув в районі н.п. Оріхове Луганської області в ході оборонного бою.
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) №49 від 06 березня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був призваний ІНФОРМАЦІЯ_8 04 березня 2022 року на посаду стрільця ІНФОРМАЦІЯ_12. Вважається таким, що з                         04 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2 730 грн на місяць, шпк «солдат» 4 тарифний розряд.
Згідно матеріалів службового розслідування про факт бойових втрат військової частини НОМЕР_3 , а саме пункту 2 Акту службового розслідування від 10 травня 2022 року, близько 11:00 год. солдат ОСОБА_2 отримав перше поранення в щоку та підборіддя. Він самостійно наклав собі пов`язку. Через деякий час приблизно після подолання 300 метрів осколком міни вразило ногу ОСОБА_2 , який пробіг ще декілька метрів, заліг і сказав що далі йти не може. ОСОБА_5 підійшов до нього для накладення турнікету, перевернув та стало видно ногу до коліна в крові. Після 12:00 год. ОСОБА_2 не стало, що підтвердив солдат ОСОБА_5 .
Відповідно до рапорту солдата ОСОБА_6 від 28 квітня 2022 року фізично тіло ОСОБА_2 не змогли винести, внаслідок чого лишили його в посадці неподалік своїх позицій.
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_3 №34 від 11 травня 2022 року «Про результати службового розслідування за фактом бойових втрат військової частини НОМЕР_3 », встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_13 року близько 12:00 стрілець 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_2 помер із-за поранення, отриманого раніше в результаті мінометного обстрілу ворогом. Даний факт підтверджується водієм 1 відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 .
Факт загибелі командира бойової машини - стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_2 засвідчують матеріали службового розслідування про факт бойових втрат військової частини НОМЕР_3 . Крім того, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №49-СТ від 12 травня 2022 року, солдат ОСОБА_2 стрілець 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 5 окремого стрілецького батальйону, який загинув                       ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення від ворожого мінометного обстрілу, яке призвело до смерті, у зв`язку зі смертю виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 27 квітня 2022 року і направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Метою звернення до суду заявниця зазначила: 1) отримання свідоцтва про смерть чоловіка для оформлення спадщини, 2) отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця; 3) отримання одноразової допомоги після загибелі її чоловіка-військовослужбовця.
На підставі викладеного, вимоги заяви просила задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року закрито провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в частині встановлення причини загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме - як військовослужбовця Збройних Сил України під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області.
Роз`яснено заявниці, що у разі порушення Міністерством оборони України її прав як члена сім`ї військовослужбовця, вона має право звернутися з позовом про оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень до Київського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року заяву про встановлення факту смерті задоволено частково.
Установлено факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва.
Визнано датою смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті - с. Оріхове, у Гірській міській громаді Сєверодонецького району Луганської області, Україна.
Не погоджуючись з указаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.
У мотивування скарги зазначає, що звертаючись до суду з указаною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилалася на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, оформлення спадщини та інше, що є спором про право.
Посилається на те, що місце ймовірної загибелі ОСОБА_2 станом на дату його ймовірної загибелі не було тимчасово окупованою територією України, як зазначав заявник, у зв`язку з чим Міноборони вважає, що у даній справі відсутні правові підстави для розгляду заяви про встановлення факту смерті у порядку, визначеному статтею 317 ЦПК України.
Вказує, що воєнні дії у розумінні частини другої статті 46 ЦК України на території місця ймовірної загибелі ОСОБА_2 не завершились, в силу чого у суду відсутні нормативно визначені у ЦК України підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим.
05 березня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення від заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_10 , до яких заінтересованою особою долучено копії Акту службового розслідування від 10 травня 2022 року, Сповіщення сім`ї № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 вих. №1768/5 від 05 травня 2022 року; Сповіщення військової частини НОМЕР_3 №207 від 01 травня 2022 року.
Вказує, що відповідно до вищезазначених документів ОСОБА_2 , 1986 року народження, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі н.п. Оріхове Луганської області.
Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.
15 лютого 2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому останнє просить слухати справу без присутності представника.
05 березня 2024 року на поштову адресу судом отримано клопотання ІНФОРМАЦІЯ_10 , в якому останнє просить у зв`язку з великою завантаженістю розглянути справу у відсутність представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Представник Міністерства оборони України вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скаргу задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату час ті місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи вимоги заяви частково суд першої інстанції виходив з того, що доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого солдата ОСОБА_2 у заявниці немає, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті.
Оскільки тіло ОСОБА_2 не було вивезене з території с. Оріхове в Сєвєродонецькому районі Луганської області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.
У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть чоловіка, заявниця не має можливості скористатись своїми цивільними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 , зокрема правом на спадкування після нього.
Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_2 від 06 січня 2018 року, виданим Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що 06 січня 2018 року складено відповідний актовий запис №6.
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) №49 від 06 березня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був призваний ІНФОРМАЦІЯ_8 04 березня 2022 року на посаду стрільця ІНФОРМАЦІЯ_12. Вважається таким, що з                           04 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2 730 грн на місяць, шпк «солдат» 4 тарифний розряд.
24 квітня 2022 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 прибув з відрядження у населений пункт Верхньокам`янка до району ведення бойових дій (витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №31 від 24 квітня 2022 року (а.с. 21, зворот).
У відповідності до матеріалів службового розслідування про факт бойових втрат військової частини НОМЕР_3 , а саме пункту 2 Акту службового розслідування від 10 травня 2022 року, встановлено наступні обставини: згідно доповідної записки водія 1 відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_13 року близько 11:00 год. солдат ОСОБА_2 отримав перше поранення в щоку та підборіддя. Він самостійно наклав собі пов`язку. Через деякий час приблизно після подолання 300 метрів осколком міни вразило ногу ОСОБА_2 , який пробіг ще декілька метрів, заліг і сказав, що далі йти не може.                     ОСОБА_5 підійшов до нього для накладення турнікету, перевернув та стало видно ногу до коліна в крові. Після 12:00 год. ОСОБА_2 не стало, що підтвердив солдат ОСОБА_5 , згідно з пунктом 3 призначене службове розслідування, зокрема, з наступною пропозицією:                              1. Визнати загибель стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_2 внаслідок поранень, отриманих ІНФОРМАЦІЯ_13 року під час бою такою, яка сталася під час бойових дій в умовах воєнного стану при захисті незалежності та територіальної цілісності України.
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_3 №34 від 11 травня 2022 року «Про результати службового розслідування за фактом бойових втрат військової частини НОМЕР_3 », встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_13 року близько 12:00 стрілець 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_2 помер із-за поранення, отриманого раніше в результаті мінометного обстрілу ворогом. Даний факт підтверджується водієм 1 відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 .
Згідно копії пояснень ОСОБА_8 від 09 травня 2022 року, він є свідком смерті ОСОБА_9 та поранення ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_13 року в районі с. Оріхове від мінометного обстрілу.
За змістом копії пояснень ОСОБА_11 від 09 травня 2022 року, він є свідком поранення ОСОБА_12 . 26. квітня 2022 року в районі с. Оріхове від мінометного обстрілу.
Відповідно до рапорту солдата ОСОБА_6 від 28 квітня 2022 року, фізично тіло ОСОБА_2 не змогли винести, внаслідок чого лишили його в посадці неподалік своїх позицій.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 №49-СТ від                           12 травня 2022 року про завершення службового розслідування, солдат ОСОБА_2 стрілець 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 5 окремого стрілецького батальйону, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення від ворожого мінометного обстрілу, яке призвело до смерті.
Отже, факт смерті стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_13 року в районі с. Оріхове засвідчують матеріали службового розслідування про факт бойових втрат військової частини НОМЕР_3 .
06 травня 2022 року ОСОБА_4 (мати ОСОБА_2 ), отримала від ІНФОРМАЦІЯ_6 сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) №799 від 06 травня 2022 року про те, що солдат - ОСОБА_2 , виявивши мужність і стійкість, вірний військовій присязі, в бою за нашу Батьківщину загинув в районі н.п. Оріхове, Луганської області в ході оборонного бою.
20 червня 2023 року представником заявниці адвокатом Фогель В.В. направлено запит №08 до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з вимогами: здійснити державну реєстрацію смерті громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 12:00 год. та видати свідоцтво про смерть; у разі неможливості здійснити державну реєстрацію смерті громадянина                       ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 12:00 год., та видати свідоцтво про смерть - надати відмову в проведенні такої реєстрації.
З отриманої відповіді з Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №860/33.2-80 від 24 червня 2023 року вбачається, що особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стану або на тимчасово окупованій території України визначаються статтею 137 ЦПК України. Рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, у зв`язку із відсутністю документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не має неможливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 . 
Статтею 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Указом Президента України №64/22 з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який наразі його продовжено Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається (стаття 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження різні справи, перелік юридичних фактів, який не є вичерпним, наведено у статті 315 ЦПК України.
Відповідно пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Чинний ЦПК України визначає чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть:  
-                     встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);
-                     встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої 315 ЦПК України);
-                     встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);
-                     оголошення фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України).
Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.
Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.
Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України №545 від 08 серпня 2006 року(далі - Інструкція).
Відповідно до положень вказаної Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину.
Крім того, пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є:
а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) установленої форми;
б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о) установленої форми;
в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;
г) рішення суду про оголошення особи померлою;
ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;
д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;
е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року №562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 №457 викладено в такій редакції:
«Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.»
Село Оріхове - це село в Сєвєродонецькому районі Луганської області (Гірська міська територіальна громада). Згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 село Оріхове входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
У заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (частина перша-друга статті 318 ЦПК України).
Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме - родичів померлого або їх представників. 
Вказівка процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року у справі №243/385/19ц (провадження № 61-6840св19).
Згідно частини першої статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.
Крім того, відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
З огляду на зазначене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого солдата ОСОБА_2 у заявниці немає, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті.
Оскільки тіло ОСОБА_2 не було вивезене з території с. Оріхове в Сєвєродонецькому районі Луганської області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.
У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть чоловіка, заявниця не має можливості скористатись своїми цивільними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 , зокрема правом на спадкування після нього.
З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на те, що в заяві про встановлення факту метою подання такої заяви, крім іншого, вказано отримання грошової допомоги від держави, не є підставою для скасування рішення суду.
Оскільки суд дійшов висновку, що метою заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 є в подальшому державна реєстрація факту його смерті та отримання відповідного свідоцтва про смерть особи, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що з матеріалів справи вбачається спір про право, зокрема на думку скаржника, щодо отримання позивачем спадщини та грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю чоловіка - військовослужбовця.
Посилання апелянта на те, що місце ймовірної загибелі ОСОБА_2 станом на дату його ймовірної загибелі не було тимчасово окупованою територією України, як зазначав заявник, у зв`язку з чим Міноборони вважає, що у даній справі відсутні правові підстави для розгляду заяви про встановлення факту смерті у порядку, визначеному статтею 317 ЦПК України, спростовуються матеріалами справи та встановленими судом обставинами, зокрема, матеріалами службового розслідування про факт бойових втрат військової частини НОМЕР_3 та Наказом командира військової частини НОМЕР_3 №34 від 11 травня 2022 року «Про результати службового розслідування за фактом бойових втрат військової частини НОМЕР_3 ».
Окрім того, положення статті 317 ЦПК України визначають особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи як на тимчасово окупованій території України, так і на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан.
Указом Президента України №64/22 з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який наразі його продовжено Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Отже, оскільки воєнний стан введено на всій території України, подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту смерті підлягає розгляду в порядку, визначеному статтею 317 ЦПК України.
Доводи скаржника, що воєнні дії у розумінні частини другої статті 46 ЦК України на території місця ймовірної загибелі ОСОБА_2 не завершились, в силу чого у суду відсутні нормативно визначені у ЦК України підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим, не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.
Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. 
Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.
Таким чином, у даній справі вирішувалось питання про наявність підстав для встановлення факту смерті особи у відповідності до положень статті 317 ЦПК України на підставі відповідних доказів, а не оголошення особи померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина на підставі частини другої статті 46 ЦК України.
У зв`язку з викладеним, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, колегія уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення факту смерті.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу заінтересованої особи Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий                                                                                          В.В. Гуль

Судді                                                                                                       Ю.О. Матвієнко 

                                                                                                                 Я.С. Мельник