УХВАЛА
про встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення

11 квітня 2024 року 
м. Київ

справа №640/24801/19
адміністративне провадження №К/9901/8225/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання 
постанови Верховного Суду від 20 січня 2023 року
у справі № 640/24801/19
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФ України в м. Києві; відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.09.2019;
-  зобов`язати ГУ ПФ України в м. Києві здійснити виплату недоплаченої частини пенсії однією сумою, починаючи з 01.09.2019.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 27.07.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021, відмовив у задоволенні позову.

ОСОБА_1 оскаржив зазначені судові рішення у касаційному порядку.

Верховний Суд постановою від 20.01.2023 скасував рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021, ухвалив нове рішення про часткове задоволення позовних вимог:
- визнав протиправними дії ГУ ПФ України у м. Києві щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язав ГУ ПФ України у м. Києві перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.09.2019;
- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , подане у порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якому позивач просив зобов`язати ГУ ПФ України в м. Києві у місячний строк подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 20.01.2023.

У січні 2024 року матеріали справи № 640/24801/19 надійшли до Суду.
Верховний Суд ухвалою від 31.01.2024 зобов`язав ГУ ПФ України в м. Києві подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 20.01.2023 протягом 30 днів з дати прийняття цієї ухвали.

У березні 2024 року відповідач надіслав до Суду звіт про виконання судового рішення. Зазначає, що на виконання постанови Верховного Суду від 20.01.2023 перерахувало ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром у розмірі 51   729,17 грн; виплати заборгованості за період з 01.09.2019 до 29.02.2024 у розмірі 874   746,64 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань. 

ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить встановити новий строк подання звіту та накласти на начальника ГУ ПФ України у м. Київ штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Вирішуючи питання прийнятності звіту про виконання судового рішення, Суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Подібні положення щодо обов`язковості судового рішення та забезпечення Державою його виконанні викладені у ст. 14 та 370 КАС України.

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз. 3 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абз. 2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абз. 5 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013).

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що « держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання».

Верховний Суд у постанові від 26.01.2021 у справі № 611/26/17 додатково роз`яснив, що означає «обов`язковість судового рішення». Зазначив, що це стан, за якого « таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).».

У цій справі ГУ ПФ України в м. Києві у наданий Судом строк мало подати звіт, у якому підтвердити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.09.2019.

На момент постановлення цієї ухвали ГУ ПФ України в м. Києві підтвердило наявність перед ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат після здійснення перерахунку пенсії з 01.09.2019.

Суд наголошує на тому, що невиділення Пенсійним фондом України наразі коштів на виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії не свідчить про виконання належним чином та у повному обсязі постанови Верховного Суду від 20.01.2023, а лише є підтвердженням того, що невиконання судового рішення об`єктивно не залежить лише від дій посадових осіб ГУ ПФ України в м. Києві.   

Зважаючи на це, Суд вважає, що ГУ ПФ України в м. Києві у поданому звіті не підтвердило документально повне виконання постанови Верховного Суду від 20.01.2023; прийняття Судом такого звіту як належного виконання судового рішення суперечило б ст. 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», ст. 14, 370 КАС України.

За наслідками розгляду звіту ГУ ПФ України в м. Києві про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022, Суд встановлює відповідачу новий строк подання протягом шести місяців з дня отримання копії цієї ухвали звіту відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України про виконання постанови Верховного Суду від 20.01.2023 з письмовими доказами на підтвердження виплати заборгованості.

Суд наголошує, що ГУ ПФ України в м. Києві протягом нового строку має вжити завершальні заходи для виконання постанови Верховного Суду від 20.01.2023.   

Між тим, Суд роз`яснює позивачу, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, можливе або у разі ненадання звіту на виконання ухвали суду, або ненадання доказів, які свідчать про невжиття заходів, спрямованих на виконання рішення суду з моменту останнього встановлення строку надання звіту суб`єкта владних повноважень.

Керівник ГУ ПФ України в м. Києві до цього моменту вживав заходи на виділення коштів для виконання ухваленого на користь ОСОБА_1 судового рішення; фактична невиплата позивачу нарахованих коштів пов`язана з встановленою Пенсійним фондом України черговістю виконання судових рішень в межах бюджетних асигнувань.
Тобто, покладені Судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому законом, та в межах повноважень ГУ ПФ України в м. Києві після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.
Тому Суд наразі не вирішує вимогу ОСОБА_1 щодо накладення штрафу на керівника ГУ ПФ України в м. Києві.

Керуючись статтями 248, 355, 356, 382 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк для подання звіту про виконання постанови Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 640/24801/19 у частині виплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії за період з 01 вересня 2019 року до 29 лютого 2024 року у розмірі 874 746,64 грн.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали подати до Верховного Суду звіт про виконання постанови Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 640/24801/19 з письмовими доказами на підтвердження виплати заборгованості.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                             В.М. Кравчук

Суддя                                                                                             А.А. Єзеров

Суддя                                                                                             О.П. Стародуб