справа №2604/17308/12
провадження № 22-ц/824/5494/2024
головуючий у суді І інстанції Катющенко В.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
         9 квітня 2024 року                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року у справі за заявою начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Артема Перепелиці про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2023 року Начальник Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиця А. звернувся до суду із заявою, у якій просив суд: видати дублікат виконавчого листа у справі № 2604/17308/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрексімбанк» заборгованість в сумі 2 105 545,57 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва було видано виконавчий лист № 2604/17308/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрексімбанк» заборгованість в сумі 2 105 545,57 грн. Проте, при пересилці було втрачено виконавчий лист №2604/17308/2012 виданий 26 листопада 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрексімбанк» заборгованість в сумі 2 105 545,57 грн.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року у задоволенні заяви начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Артема Перепелиці про видачу дубліката виконавчого лист відмовлено.
Не погоджуючись із указаною ухвалою представник АТ «УкрСиббанк» - Лаєнко П.П.звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відділом виконавчої служби на звернення банку від 7 лютого 2020 року; 11 березня 2020 року; 1 червня 2020 року була надана неправдива інформація (8 липня 2020 року) стосовно відправлення копії постанови разом із оригіналом виконавчого документа 16 січня 2020 року на адресу ПАТ «УкрСиббанк» (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) - штрих-кодовий ідентифікатор поштового відправлення №0813400723509, оскільки жодних листів щодо боржників    ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції           (м. Київ) на адресу АТ "УкрСиббанк"  не надходило.
Вважає, що факт відсутності виконавчого документа у стягувана та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Посилається на правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, провадження №61-11034св19.
Також наголошує на тому, що норми процесуального права не містять положень щодо необхідності надання доказів втрати виконавчого листа.
Посилається на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №752/23921/17-ц та вказує, що виконавче провадження з виконавчого листа № 2604/17308/2012 не завершено, виконавчий лист не повернуто стягувану, а тому відсутні підстави вважати, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент звернення до суду стягувача із заявою про видачу дубліката виконавчого листа сплив, оскільки такий строк не розпочав свій перебіг спочатку, пред`явлення виконавчого листа стягувачем у 2013 році відбулося у межах строку. 
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
В судовому засіданні представник скаржника АТ "УкрСиббанк" - адвокат Дудар Н.С. доводи апеляційної скарги підтримав, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
          Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
          Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2604/17308/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту                         № 11145316000 від 20 квітня 2007 року в сумі 2 105 545 грн 57 коп., стягнуто з             ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1 609 грн 50 коп., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1 609 грн 50 коп.
У подальшому, представником АТ «Укрсиббанк» - Тарнавським В.Б. було отримано два виконавчі листи на примусове виконання рішення, що підтверджується власноручною розпискою останнього, наявною у матеріалах справи (а.с. 175).
У серпні 2023 року Начальник Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиця А. звернувся до суду із заявою, у якій просив суд: видати дублікат виконавчого листа у справі № 2604/17308/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрексімбанк» заборгованість в сумі 2 105 545,57 грн.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що начальником Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Артемом Перепелицею не надано до суду жодного доказу, який би підтвердив втрату оригіналу виконавчого листа у справі 2604/17308/12. Крім того, суд вказав на те, що у заяві не наведено жодного обґрунтування на підтвердження обставин, за яких було втрачено виконавчий лист та відомостей щодо перебування на примусовому виконанні виконавчого листа, вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження, що дало б змогу суду встановити певні обставини, необхідні для вирішення поданої заяви.
З такими висновками апеляційний суд погоджується.
Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з положеннями ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску. Крім того, з заявою про видачу дубліката може звернутися особа, що його втратила.
Як вбачається з матеріалів справи, заявником у суді першої інстанції на підтвердження своїх вимог не було надано суду жодного належного та достатнього доказу, який би свідчив про втрату отриманого саме виконавцем в період примусового виконання виконавчого документа.
При цьому, сам заявник посилався на втрату виконавчого листа саме під час його поштової пересилки, однак жодного належного, достатнього та допустимого доказу на підтвердження цих обставин суду не надав, а тому такі твердження заявника є лише припущеннями.
Крім того, на що правильно звернув суд першої інстанції, заява взагалі не містить обставин, за яких було втрачено виконавчий лист, зокрема дати втрати виконавчого листа, що унеможливлює встановити наявність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Враховуючи вказані обставини, та те, що відповідно до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів вважає, що визначені законом підстави для видачі дубліката виконавчого листа стягувачу відсутні.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що банк не був позбавлений можливості самостійно встановити відсутність у нього оригіналу виконавчого листа, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа протягом строку для його пред`явлення до виконання.
Жодних поважних причин, а саме об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали йому вчинити такі дії, банком не наведено. Будь-яких реальних перешкод для цього у стягувача не було.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню, як таке, що постановлене з додержанням вимог закону.
 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                           Т.О. Писана
 
Судді                                                                                       К.П. Приходько
 
                                                                                                 С.О. Журба