ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/550/24	Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І. 	
Провадження № 33/817/448/24 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.
       Згідно із постановою суду, 17 березня 2024 року о 18 год. 20 хв. в м. Бучач по вул. Теребовлянська, 1 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат позитивний 0,25 проміле. Водій з результатом погодився, в медичний заклад їхати відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
       В апеляції представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв”язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного праваопорушення. 
       Вважає що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який 17.03.2024 року рухався вздовж вулиці Тернопільської м. Бучач та здійснив маневр повороту у вулицю Теребовлянська, де зупинився, що підтверджується рішенням Бучацького районного суду від 24.04.2024 року у справі №595/652/24, яким скасовано постанову інспектора патрульної поліції серії ЕНА № 1682645 від 17 березня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адмінстягнення за ч.2 ст.122 КУпАП.
       Посилається на те, що працівники поліції не повинні були безпідставно розпочинали проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння оскільки його довіритель жодних ознак сп`яніння не виявляв.
       Вважає, що в організмі ОСОБА_3 за допомогою приладу “Drager Alcotest 6810” було виявлено алкоголь в межах допустимої похибки, що не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
       Статтею 266 КУпАП визначено процедуру такого огляду, зокрема, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатом огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. В силу вимог вищезгаданої статті, а також п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу. Водій, що відмовився від проведення такого огляду чи не погодився з його результатом направляється поліцейським для проведення відповідного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (ці положення продубльовані у п. 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що передбачено п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року та п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року 
       Суд першої інстанції обгрунтовав свій висновок про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №161351 від 17 березня 2024 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківці тестування з газоаналізатора «Драгер 6810» №ARBL-0858 від 17 березня 2024 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 березня 2024 року; DVD-R диском з відеозаписами. 
       Однак, висновок судді про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.
       Статтею 14 Закону України “Про дорожній рух” від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов”язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
       Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов”язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
       При цьому, статтею 35 Закону України “Про Національну поліцію” передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
       Ч.1 ст.130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
       Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Вирішуючи питання про обгрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
       Судом першої інстанції встановлено, що 17 березня 2024 року о 18 год. 20 хв. в м. Бучач по вул. Теребовлянська, 1 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат позитивний 0,25 проміле. Водій з результатом погодився, в медичний заклад їхати відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
       З матеріалів справи вбачається що відносно ОСОБА_2 виносилась постанова інспектором патрульної поліції серії ЕНА № 1682645 від 17 березня 2024 року про накладення на нього адмінстягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, яка рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 24.04.2024 року у справі №595/652/24 скасована та провадження в адмінсправі закрито у зв”язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Тобто працівниками поліції не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_2 вимог ПДР України, які стали причиною зупинки автомобіля під його керуванням, а тому вважаю що у поліцейських не було законних підстав для проведення його огляду на стан алкогольного сп”яніння.
       Окрім того, працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП та постанові суду відображена фабула адмінправопорушення як керування ним автомобілем з ознаками алкогольного сп”яніння , однак, наведено порушення ним вимог п.2.9 ПДР України, який забороняє водію керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп”яніння. Тобто факт керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп”яніння не відображено ні в змісті протоколу про вчинення ним адміністративного правопрушення ні в постанові суду, якою його визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП.
       Суд самостійно не може змінити зміст вказаного адмінпротоколу, оскільки це суперечитиме принципу рівності сторін і вимогам змагального процесу та порушуватиме право на захист ОСОБА_2 , який не знатиме від якого обвинувачення йому захищатись. Так, у рішенні в справі “Карелін проти Росії” від 20.09.2009р. ЄСПЛ розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення без участі сторони обвинуваченння, уточнив у судовому засіданні фабулу правопорушенння, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушенння. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинуваченння та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як перебрати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушенння ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу( за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти нього обвинуваченння перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинуваченння, яке, по суті, судом підтримується).
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у зв”язку з чим постанова суду щодо нього підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому слід задовольнити апеляційну скаргу його представника .
       На підставі наведеного, керуючись п.1ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -
                                       ПОСТАНОВИЛА:         

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити, постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв”язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя