Справа № 446/2948/23                        Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л. 
Провадження № 33/811/476/24                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року, 
встановив: 
постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження в справі про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , 28.10.2023 о 07:35 год., на автодорозі сполученням смт.Новий Яричів-Ямпіль поблизу села Борщовичі по вулиці Лесі Українки, керуючи транспортним засобом марки "Фіат Добло" д.н.з. НОМЕР_1 здійснюючи об"їзд перешкоди (дерева) виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Форд Куга" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками.
На таку постанову особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року змінити, вилучити з мотивувальної частини слова: «Відтак всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП» і вилучити з резолютивної частини слова – «визнати винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП», та провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.247 КУпАП і закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, при цьому встановив обставини справи, визнав ОСОБА_1 винним і не взяв до уваги пояснення його представника – адвоката Єрохіна В.В.
Стверджує, що справа підлягає закриттю без дослідження обставин і висновків щодо наявності ознак правопорушення, визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки інакше порушуються Конвенційні права людини на справедливий суд.
Зазначає, що суд визнавши його винним не взяв до уваги той факт, що апелянт діяв у стані крайньої необхідності, оскільки на дорожньому полотні лежало дерево, яке перегородило проїзд, внаслідок чого він змушений був здійснити об`їзд перешкоди, через що відбулося зіткнення з автомобілем Форд Куга. Подія мала місце у темну пору доби і апелянт наголошує на тому, що він не міг заздалегідь помітити перешкоду на дорозі. Жодних попереджувальних знаків не було. До ДТП призвело порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільній дорозі перешкод для безпечного руху.
Звертає увагу, що протокол серії ААД №667243 складений 15 грудня 2023 року про подію, яка мала місце 28 жовтня 2023 року , у порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки всі учасники події були встановлені у той же день.
Наголошує, що судом першої інстанції у порушення вимог ст.280 КУпАП не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов до передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавав, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги у його відсутність .
Особа що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання призначене на 05 квітня 2024 року, не з`явивися, подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з таким клопотанням розгляд апеляційної скарги було відкладено на 01 травня 2024 року. Надалі ОСОБА_1 подавав до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи ще два рази і два рази аналогічні клопотання про відкладення подавав його представник - адвокат Єрохін В.В. у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 було відкладено на 20 травня 2024 року, 31 травня 2024 року, 07 червня 2024 року.
У судове засідання призначене на 07 червня 2024 року ОСОБА_1 вкотре не з`явивися, а його представник - адвокат Єрохін В.В. повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи.
Таку процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його представника – адвоката Єрохіна В.В., апеляційний суд розцінює як зловживання процесуальними правами і, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, приходить до висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності із врахуванням доводів апеляційної скарги та тих доказів, які містяться у матеріалах справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У відповідності до п. 2.3.б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку, відповідає фактичним обставинам справи, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 667243 від 15.12.2023, схемі дорожньо-транспортної пригоди від 28.10.2023, протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.10.2023, письмовимих поясненнях від 28.10.2023
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Апеляційні доводи про те, що суд першої інстанції безпідставно при закритті провадження у відповідності до вимог ст.38 КУпАП встановив вину ОСОБА_1 , апеляційний суд розцінює критично оскільки, хоча нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі, разом з тим згідно з положеннями статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними статтями, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Пантелеєнко проти України» та «Грабчук проти України» Суд, з-поміж іншого, зазначив, що судові рішення про закриття кримінального провадження проти заявника було сформульовано таким чином, що немає сумнівів щодо їхньої думки про те, що заявник скоїв злочин, який йому інкримінується.
Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Вказана норма КУпАП (пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП) не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення.
Проте відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій – п`ятій цієї статті.
Таким чином, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими нормами. Зокрема, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, з-поміж іншого, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи та існують підстави для накладення адміністративного стягнення.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany»).
За змістом частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом строку.
Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про визнання  ОСОБА_1  винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження в справі на підставі ст. 38 КпАП України, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а відтак постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційну скаргу особи що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та закриття провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.