Ухвала        
 
16 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 344/7040/18
провадження № 61-4902ск24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк», третя особа - Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про звільнення нерухомого майна з-під арешту, визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_3 , третя особа - Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 03 квітня 2024 року через підсистему Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 26 березня 2024 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 22 квітня 2024 року ці недоліки було усунуто.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 01 листопада 2018 року у справі № 910/18436/16; від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц; від 13 березня 2019 року у справі № 757/12646/16-ц; від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19; від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17; від 13 квітня 2021 року у справі № 909/722/14; від 08 листопада 2023 року у справі № 140/1322/22, від 01 липня 2021року у справі № 46/603; від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17; від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17; від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18; від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Окрім того, особа, яка подала касаційну скаргу, у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить зупинити дію оскарженої постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 26 березня 2024 року, мотивуючи тим, що за даними реєстру речових прав право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 і на дану квартиру накладено декілька арештів в межах виконавчих проваджень, в яких ОСОБА_4 є боржником. За інформацією третьої особи - органу ДВС, відображеної у поясненнях у цій справі від 16 січня 2024 року на виконанні у Івано-Франківському ВДВС перебуває 12 виконавчих проваджень відносно ОСОБА_4 , як боржника. Вищевикладені обставини свідчать про необхідність зупинення дії постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 26 березня 2024 року, оскільки в протилежному випадку, спірна квартира, власником якої є ОСОБА_1 , може бути відчужена в порядку примусового виконання рішень органом ДВС за зобов`язаннями ОСОБА_4 , до яких ОСОБА_1 ніколи не мав та не має жодного відношення. До клопотання додано копію відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 жовтня 2023 року та копію витягу з пояснень ДВС від 16 січня 2024 року.
 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дії. Проте вказані в заяві обставини щодо зупинення дії рішення не свідчать про наявність підстав для зупинення його дії і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення дії судового рішення. Тому в задоволенні заяви слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 344/7040/18.
 
Витребувати з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/7040/18 за позовом  ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк», третя особа - Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про звільнення нерухомого майна з-під арешту, визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_3 , третя особа - Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1  зупинення дії постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 26 березня 2024 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 травня 2024 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                    В. І. Крат
 
                                                                                                                      І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков