ПОСТАНОВА 
Іменем України

08 червня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 388/2119/23
провадження № 22-ц/4809/736/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., 
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу  за апеляційною скаргою адвоката Сікорської Ірини Станіславівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2024 року у складі судді Баранського Д. М. і

В С Т А Н О В И В :

       Короткий зміст позовних вимог

В жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 371713636 в розмірі 65 524 грн 55 коп, з яких 14 782 грн 38 коп – сума заборгованості по основному боргу та 50 742 грн 17 коп – сума заборгованості по відсоткам, а також понесені судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, що 17 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 371713636.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі – ТОВ «Таліон Плюс») було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до реєстру боржників № 138 від 15.06.2021 до Договору факторингу № 28/118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371713636.
20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОФ «ФК» ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 65 524 грн 55 коп, з яких:
-14 782 грн 38 коп – сума заборгованості по основному боргу;
-50 742 грн 17 коп – сума заборгованості по відсоткам.
Оскільки, відповідач всупереч умовам Кредитного договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, та після відступлення позивачу права вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2024 року задоволено частково позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 371713636 від 17 грудня 2020 в розмірі 41 333 грн, а також 1 693,07 грн понесених судових витрат.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому зобов`язана сплатити за кредитним договором 17 000 грн основної заборгованості, а також відсотки за користування кредитом протягом 119 днів (29 + 90) з розрахунку 2,3 відсотків річних за кожен день користування кредитом протягом цього строку, тобто 46 529 грн (391 (2,3 відсотки від 17 000) х 119), а всього: 63 529 грн (17 000 + 46 529).
Враховуючи, що відповідач сплатила за кредитним договором заборгованість на загальну суму 22 196 грн, суд першої інстанції вважав, що заборгованість за кредитним договором становить 41 333 грн (63 529-22 196).
Крім того, суд першої інстанції вважав, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів, визначених змістом кредитного договору після закінчення його строку дії, є необґрунтованими, оскільки в охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Сікорська І. С., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є неправомірними, а судом допущено порушення норм процесуального права, незастосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за договором № 371713636 від 17 грудня 2020 року від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» та відповідно від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки позивач посилається на договори факторингу, які були укладені у 2018 році та 2020 році, тоді як договір кредитної лінії був укладений у 2020 році, тобто після відступлення прав вимоги.
Крім того, роздруківка договору не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору позики відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам ЗУ «Про електронний цифровий підпис».

Відзив на апеляційну скаргу

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2024 року без змін.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 65 524 грн 55 коп, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2024 становить 302 800 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2020 року між ОСОБА_2 (Позичальник) та ТОВ «МАНІВЕО» (Кредитодавець) укладено кредитний договір № 371713636 (далі – Договір).
За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, на суму 17000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО».
Згідно з п. 1.2 Договору, Кредит надається строком на 29 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі – «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.
За п. 1.3 Договору Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем Позичальника або шляхом активації Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду. Застосування Позичальником зазначеного права продовження загального строку Дисконтного періоду можливе до закінчення Дисконтного періоду, а також під час Пільгового періоду.
За користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 87,84 процентів річних, що становить 0,24 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;
за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2 Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 622,2 процентів річних, що становить 1,7 процентів у день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2 Договору строку, Позичальнику можу бути надано додаткову знижку від Індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку, передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» Кредитодавця (далі – Програма), які розміщені на Сайті Кредитодавця (пункти 1.4-1.4.3 Договору).
У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 622,20 відсотків річних, що становить 1,7 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та в порядку ст. 212 ЦК України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3 цього Договору (п. 1.4.3 Договору).
Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;
з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 841,30 відсотків річних, що становить 2,3 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2 Договору нараховуються за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту Позичальником (пункти 1.7-1.8 Договору).
Згідно з даними Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАБАНК» від 13 грудня 2023 року № 20.1.0.0.0/7-231213/67026, на ім`я ОСОБА_1 відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 на який 17 грудня 2020 року було надходження в сумі 17000 грн, призначення платежу – переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Moneyveo. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 1508768121.
Право вимоги за вищезазначеним правочином відступлено Первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО» (Кредитодавцем) на користь Нового кредитора ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», згідно з договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додатковою угодою від 31 грудня 2020 року № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за якою сторони дійшли згоди викласти текст Договору в новій редакції.
За змістом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (зі змінами), наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги. «Боржник» - фізична особа з якою укладений Кредитний договір, Право вимоги до якого уступається за цим Договором. Цей Договір набуває чинності та всі права та обов`язки Сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріплення печатками (за наявності її у Сторони). Строк цього Договору починає свій перебіг в момент, визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.
Згідно з витягом з Реєстру прав вимоги № 138 від 15 червня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року: боржник: ОСОБА_3 ; реєстраційний номер облікової картки: НОМЕР_2 ; номер кредитного договору: 371713636; дата кредитного договору: 17 грудня 2020 року; заборгованість за основним боргом (тілом кредиту), грн: 14782,38 грн; заборгованість за відсотками, грн: 31278,38 грн; заборгованість, грн (сума відступленої грошової вимоги): 46060,76 грн.
20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі – Фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі – Клієнт) укладено договір факторингу № 20102022. Згідно з цим договором, а також реєстром прав вимоги № 2 від 6 березня 2023 року до Нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 371713636 від 17 грудня 2020 року на загальну суму 65524,55 грн, а саме 14782,38 грн заборгованість за тілом кредиту та 50742,17 грн заборгованість за відсотками.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (чч. 1-3 ст. 207 ЦК України).
У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Матеріалами справи підтверджується, що 17 грудня 2020 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір № 371713636 (далі – Договір) (а. с. 6-8).
За цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, на суму 17 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
За користування кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 87,84 процентів річних, що становить 0,24 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;
за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 622,2 процентів річних, що становить 1,7 процентів у день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2 Договору строку, Позичальнику може бути надано додаткову знижку від індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку, передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» Кредитодавця, які розміщені на Сайті Кредитодавця (пункти 1.4-1.4.3 Договору).
Копією платіжного доручення від 17.12.2020 та данних АТ КБ «ПриватБанк» від 13 грудня 2023 року № 20.1.0.0.0/7-231213/67026, підтверджується, що на рахунок відповідача 17 грудня 2020 року було надходження в сумі 17 000 грн, призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 371713636 від 17.12.2020 (а. с. 55, 176).
Право вимоги за вищезазначеним правочином відступлено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс», згідно з договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додатковою угодою від 31 грудня 2020 року № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за якою сторони дійшли згоди викласти текст Договору в новій редакції (а. с. 9-11, 60-66).
За змістом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (зі змінами), наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. 
Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. 
Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром прав вимоги. 
Відповідно до копії Витягу з реєстру прав вимоги № 118 від 26 січня 2021 року, укладеного ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 371713636 від 17.12.2020 в розмірі 46 060 грн 76 коп (а. с. 66).
20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а. с. 12-13, 67-71).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 371713636 від 17.12.2020 в сумі 65 524 грн 55 коп, з яких: 14 782 грн 38 коп - сума заборгованості за основною сумою боргу; 50 742 грн 17 коп - сума заборгованості за відсотками (а. с. 72-73).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, після чого прізвище відповідача було змінено на « ОСОБА_5 » (а. с. 48).
З аналізу наданих сторонами доказів вбачається, що між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» склалися кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними договору в електронній формі. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів відповідачу на суму 17 000 грн.
Відповідач всупереч умовам Договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором № 371713636 від 17.12.2024 станом 15 червня 2021 року становила 41 333 грн.
Доводів щодо необґрунтованості чи неналежності вказаного розрахунку, а також заперечень щодо розміру заборгованості за кредитним договором, встановленого судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а тому суд не входить в обговорення та не перевіряє правильність нарахованого боргу.
З огляду на викладене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем кредитного договору у електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем докази не підтверджують факт підписання договору позики відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам ЗУ «Про електронний цифровий підпис», є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. 
Зокрема, як вбачається з договору, останній підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «MNV6U4H7» 17.12.2020 (а. с. 8 на звороті).
Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за договором № 371713636 від 17 грудня 2020 року від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» та відповідно від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки позивач посилається на договори факторингу, які були укладені у 2018 році та 2022 році, тоді як договір кредитної лінії був укладений у 2020 році, тобто після відступлення прав вимоги.
Стаття 1078 ЦК України чітко визначає, що предметом договору факторингу може бути право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), а висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17 та на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, стосуються саме договорів про відступлення права вимоги, які є відмінними від договорів факторингу за своїм змістом та правовою природою. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сікорської Ірини Станіславівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2024 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя                         С. І. Мурашко 

Судді                  О. Л. Карпенко

       О. І. Чельник