Справа № 348/248/24 
Провадження № 33/4808/431/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Бурдун Т. А. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М.  з  участю водія ОСОБА_1 та його захисника Томина С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Надвірнянського районного суду від 20 березня 2024 року щодо нього,
                в с т а н о в и в :
Цією постановою                 ОСОБА_1 , 
                                        ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 25 січня 2024 року о 10 год. 44 хв. в м. Надвірна по вул. Мазепи, Надвірнянського району керував автомобілем ВАЗ 21114 НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі КНП "Надвірнянська ЦРЛ" відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення норм матеріального та процесуального законодавства. Зазначає, що від огляду в медичному закладі він відмовився їхати на службовому автомобілі поліцейських та пропонував разом з поліцейськими поїхати або на його власному автомобілі, або на таксі, однак не вважає такі дії відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння. Після складення відносно нього протоколу самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відповідно до довідки визнаний таким, що не мав алкогольного сп`яніння. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. 
Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, пояснення водія ОСОБА_1 та його захисника Томина С.В. про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, вона не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без обвинувального ухилу та неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист. 
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 належної копії протоколу про правопорушення. Апелянтом подано копію протоколу, яка через вкрай неякісне виготовлення не піддається читанню. Апеляційний суд розцінює це як істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено належний акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення нової копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції на місці події або поштою чи прямо в судовому засіданні. 
Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що останньому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи водія ОСОБА_1  та його захисника Томина С.В.  про те, що названі поліцейськими ознаки сп`яніння водія є надуманими, оскільки категорично заперечуються водієм і спростовуються даними відеозапису події. За таких обставин пропозиція поліцейських водію пройти огляд слід визнати неправомірним.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.
Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Надвірнянського районного суду від 20 березня 2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                 Б.М. Гриновецький