П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6174/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Шевчук О.П.  
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
06 червня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старокостянтинівнафтопродукт» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової  служби України про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Старокостянтинівнафтопродукт» звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за: №8140409/38618476 від 24.01.2023; №8150954/38618475 від 25.01.2023; №8150955/38618476 від 25.01.2023. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкові накладні №9 від 11.10.2022, №3 від 15.11.2022, №1 від 13.12.2022.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року позовні вимоги задоволено. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги  та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з урахуванням наступного.     
Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований, як юридична особа та є платником податку на додану вартість (витяг №2022254500188 від 25.06.2020 року з реєстру платників податку на додану вартість), код ЄДРПОУ 38618476.
До 21.05.2020 товариство з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинів-нафтопродукт" мало назву ТОВ "Накбудтранс" і одним із основних видів діяльності підприємства був вантажний автомобільний транспорт (49.41). 21.05.2020 ТОВ "Накбудтранс" змінило назву на товариство з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівнафтопродукт" та розширило види економічної діяльності додавши зокрема: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, 47.30 Роздрібна торгівля пальним, 52.10 Складське господарство, 52.24 Транспортне оброблення вантажів.
З а наслідками здійснення господарських операцій з АТ "Державна продоводьчо-зернова корпорація України" філія АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор" позивачем складено податкові накладні накладні №9 від 11.10.2022, №3 від 15.11.2022, №1 від 13.12.2022 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Рішеннями №8140409/38618476 від 24.01.2023, №8150954/38618475 від 25.01.2023, №8150955/38618476 від 25.01.2023 Головне управління ДПС у Хмельницькій області відмовило позивачу у реєстрації податкових накладних №9 від 11.10.2022, №3 від 15.11.2022, №1 від 13.12.2022.
Підставою прийняття рішення №8140409/38618476 від 24.01.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №9 від 11.10.2022 зазначено ненадання платником податку повного пакету документів, а саме: платником надано ТТН №565 від 09.10.2022 в якій зазначено: Автопідприємство ТОВ "Старокостянтинівнафтопродукт", водій ОСОБА_1 , однак згідно з Відомістю нарахування заробітної плати за 3 к. 2022 року заробітна плата йому не виплачувалась та повідомлення про прийняття на роботу протягом жовтня-грудня 2022 не подано.
Підставою прийняття рішення №850954/38618476 від 25.01.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 15.11.2022 зазначено ненадання платником податку повного пакету документів, а саме платником надано видаткові накладні №РН-0000039 від 15.11.2022, №РН-0000043 від 13.12.2022 з наступними реквізитами: постачальник ТОВ "Старокостянтинівнафтопродукт", одержувач філія АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор", в яких відсутні посада, прізвище особи, яка отримала паливо дизельне. Крім того, не надано доручення ТОВ філія АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор" на отримання палива дизельного.
Підставою прийняття рішення №8150955/38618476 від 25.01.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 13.12.2022 стало ненадання платником податку повного пакету документів, а саме платником надано видаткові накладні №РН-0000039 від 15.11.2022, №РН-0000043 від 13.12.2022 з наступними реквізитами: постачальник ТОВ "Старокостянтинівнафтопродукт", одержувач філія АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор", в яких відсутні посада, прізвище особи, яка отримала паливо дизельне. Крім того, не надано доручення ТОВ філія АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор" на отримання палива дизельного.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач подав скаргу до ДПС України, однак рішеннями ДПС України, винесеними за результатами розгляду скарг, в задоволенні скарг відмовлено, а рішення ГУ ДПС України в Хмельницькій області залишено без змін.
Не погоджуючись з рішеннями відповідачів, вважаючи їх протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок №1246.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
Відповідно до п.14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.12.2019 №1165 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1165 (далі - Порядок №1165).
Пунктом 3 Порядку №1165 Податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну / розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D = S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю
Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Контролюючим органом позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку відповідно до Порядку, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1165 від 11 грудня 2019 року.
Відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку (додаток 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) платник податку на додану вартість відповідає критеріям ризиковості платника податку, зокрема, якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з квитанціями, надісланими Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" зупинено реєстрацію податкових накладних №9 від 11.10.2022, №3 від 15.11.2022, №1 від 13.12.2022, та зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.12, 20, 28).
На виконання вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України та квитанцій позивачем до податкового органу направлені пояснення з приводу зупинення реєстрації податкових накладних.
Разом із поясненнями до контролюючого органу було надано копії первинних документів: договору оренди майнового комплексу №10/06 від 10.06.2020, ліцензій, договорів поставки, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, банківських виписок, картки рахунку 361, сертифіката відповідності, акту наданих послуг, платіжних доручень та ін.  
Надані первинні документи відповідають специфіці виробничої діяльності позивача та відображають господарські операції, на підставі яких було складено податкові накладні, а тому є достатньою підставою для реєстрації податкових накладних.
Враховуючи наведені вище норми законодавства, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши, які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Водночас, зі змісту квитанцій, надісланих позивачу, встановлено, що останні містять вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Отже, під час зупинення реєстрації спірних податкових накладних ДПС у Хмельницькій області застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкової накладної, що не відповідає наведеним вище приписам пунктів 6, 7 Порядку №1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.
Крім того, в оскаржуваних рішеннях відповідач зазначив підстави для відмови в реєстрації податкових накладних інші, ніж у квитанціях, якими зупинив реєстрацію податкових накладних.
Так, у спірних рішеннях підставою для відмови в реєстрації відповідач зазначив, ненадання платником податку повного пакету документів, а саме платником надано видаткові накладні №РН-0000039 від 15.11.2022, №РН-0000043 від 13.12.2022 з наступними реквізитами: постачальник ТОВ "Старокостянтинівнафтопродукт", одержувач філія АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор", в яких відсутні посада, прізвище особи, яка отримала паливо дизельне. Крім того, не надано доручення ТОВ філія АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор" на отримання палива дизельного (по ПН №3 від 15.11.2022 та ПН №1 від 13.12.2022).
Оцінюючи обґрунтованість зазначених підстав для відмови в реєстрації податкових накладних №3 від 15.11.2022 та №1 від 13.12.2022, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується і в пункт 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну №88 від 24.05.1995, згідно якого, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п.2.4 Положення повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові кошти, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Отже, вимоги законодавства щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого реквізиту, як "інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції" як альтернативу такому обов`язковому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з матеріалами справи видаткові накладні, зокрема, №РН-0000039 від 15.11.2022, №РН-0000043 від 13.12.2022, скріплені печаткою філії АТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор", однак, не вказано реквізити довіреності особи, яка вчинила підпис, що на думку податкового органу нівелює належність та допустимість зазначених накладних, як доказів переміщення товару.
При цьому податковий орган не заперечує проти автентичності відтисків печаток, здійснених на видаткових накладних, а також не зазначає про втрату печаток, їх підробку чи інше незаконне використання третіми особами.
Водночас, відповідно до положень Господарського кодексу України відтиск печатки підприємства, наявний, зокрема, на первинних документах, є підтвердженням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (у даному випадку - передачі товару).
Крім того, зазначений відповідачем недолік видаткової накладної не впливає можливість ідентифікувати зміст господарської операції, а також на прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, якщо іншими первинними документами підтверджується здійснення господарської операції між суб`єктами господарювання.
Отже, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову в реєстрації за умови ненаведення комісією доказів того, що документи, подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
В рішенні від 24.01.2023 відповідачем зазначено, що платником надано ТТН №565 від 09.10.2022 в якій зазначено: Автопідприємтсво ТОВ "Старокостянтинівнафтопродукт", водій ОСОБА_1 , однак згідно Відомості нарахування заробітної плати за 3 к. 2022 року заробітна плата йому не виплачувалась та повідомлення про прийняття на роботу протягом жовтня-грудня 2022 не подано (по ПН №9 від 11.10.2022).
Оцінюючи обґрунтованість зазначених підстав для відмови в реєстрації податкової накладної  №9 від 11.10.2022, колегія суддів враховує, що відсутність даних щодо наявності у підприємства офіційно працевлаштованих працівників не є достатнім доказом відсутності факту здійснення госпордарської операції, за наслідками якої складено та подано на реєстрацію податкову накладну. 
Крім того, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.
Колегія суддів враховує, що платником податку надано письмові пояснення та відповідні документи. Однак рішення комісії не містять обґрунтованих мотивів та причин  не прийняття до уваги письмових пояснень, наданих позивачем щодо підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
При цьому Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 дійшов висновку про те, що хоча затверджена Порядком №1165 форма рішення і не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, вказана обставина не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що  рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №8140409/38618476 від 24.01.2023, №8150954/38618475 від 25.01.2023, №8150955/38618476 від 25.01.2023 є протиправними та підлягають скасуванню.
Посилання апелянта на те, що зобов`язання вчинити конкретну дію в даному випадку є втручанням у дискреційні повноваження Державної податкової служби України, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на таке.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Матеріалами справи підтверджується, що надані позивачем документи були достатніми для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Наявність обставин, які б унеможливлювали їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкової накладної, відповідачем не доведено.
Колегія суддів враховує, що пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Отже, застосування у даній справі способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати подані позивачем податкові накладні в ЄРПН не є втручанням в дискреційні повноваження та відповідає завданням адміністративного судочинства, передбачених статтею 2 КАС України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1  ст.325 КАС України  та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5  ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1  ст. 329 КАС України  касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Ватаманюк Р.В.