УХВАЛА

19 червня 2024 року 
м. Київ

справа № 380/20557/23
адміністративне провадження № К/990/16787/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі № 380/20557/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про:
- визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 28.07.2023 № 0014026-1311-0436;
- стягнення з держави Україна в особі Головного управління на користь ОСОБА_1 шкоду у сумі 400000 грн.
          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 28.07.2023 № 0014026-1311-0436. В задоволенні іншої вимоги відмовлено.
          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 4000 грн. скасовано та в цій частині прийнято постанову, якою позов задоволено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 4000 грн. В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 залишено без змін.
           30.04.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі № 380/20557/23.
          Ухвалою Верховного Суду від 08.05.2024 витребувано справу № 380/20557/23 з суду першої інстанції.
           12.06.2024 зазначена справа надійшла до суду першої інстанції.
          Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
          При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
          Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
          Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
          Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній відсутнє посилання на конкретний пункт частини четвертої статті 328 КАС України з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на відповідній підставі. 
          Натомість викладено обставини справи, процитовано норми Податкового кодексу України з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.  
          Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
          Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
          За таких обставин, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСЛА БОНІТА» підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2024 у справі №420/22951/23 .
          На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 

УХВАЛИВ:

          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі № 380/20557/23 - повернути скаржнику.
          Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
          Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає

Суддя	В.П. Юрченко