УХВАЛА

10 травня 2024 року
м. Київ
справа № 712/14964/19
провадження № 51 - 2513 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2024 року,
установив:
Захисник направив до Верховного Суду (далі - Суд) касаційну скаргу з додатками шляхом її надіслання через систему «Електронний суд».
Однак вказана касаційна скарга містить лише посилання на судові рішення, що оскаржуються у касаційному порядку та перелік додатків, які долучено до неї, 
водночас текст касаційної скарги відсутній, що є порушенням вимог ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки позбавляє суд касаційної інстанції перевірити її на дотримання вимог зазначеної статті. 
Відповідно до положень ст. 427 КПК у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції, обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
За правилами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
(ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
При цьому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази 
і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім цього, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції повинні бути сформульовані з урахуванням положень ст. 436 КПК, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Також відповідно до приписів ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь 
у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.
Крім того, положеннями ч. 6 цієї статті передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.  
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2024 року відносно ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж семи днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                     ОСОБА_3