ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року                                   м. Дніпро                      Справа №  904/416/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М.   ( доповідач )                                                                                                                                    
суддів:                       Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Солодова І.М.
представники сторін:
від позивача:     Чудненко В.М., 
від відповідача: не з`явився
від ВДВС:           Ванжа О.І.
від АТ"НАЕК "Енергоатом": Свириденко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в режимі відеоконференції апеляційні скарги
Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та  Відділу примусового виконання рішень 
Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. 
( суддя Ліпинський О.В., м. Дніпро ) 
прийнятої за результатами розгляду скарги 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" 
на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень 
Департаменту державної виконавчої  служби Міністерства юстиції України 
у справі 
за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", 
м. Полтава
до      
Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", 
Дніпропетровська   область, м. Жовті Води
про стягнення заборгованості у розмірі 66 511 890, 71 грн.
за участю: 
Відділу примусового виконання рішень 
Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

                                             ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст позовних  вимог.

ТОВ "Полтаваенергозбут" звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. За змістом поданої скарги Позивач просить суд зобов`язати державного виконавця відділу примусового  виконання  рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олену Андріївну провести виконавчі направлені на реальне виконання судового рішення та закінчення зведеного виконавчого провадження № 71263686, до складу якого входить, зокрема,  виконавче провадження № 69275031  щодо  примусового виконання наказу Господарського  суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 р.  у справі № 904/416/21, а саме: 1. Витребувати у 69 контрагентів відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. 2. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на такі кошти.

2.          Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у    справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення - задоволено частково. Суд зобов`язав  державного  виконавця  відділу  примусового  виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олену Андріївну провести виконавчі дії направлені на реальне виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 р. у справі № 904/416/21, а саме: витребувати у наступних контрагентів відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику: ПpAT "Завод з вироб.ядер.палива", ДП "HAEK "'Енергоатом", ТОВ "РЕЙЗ ПРОФІТ", Східна об`єднана орган. Профсп, ТОВ "Кантеро", ДП "Смоли", AT "ДТЕК ДНIIПPOBCЬKI ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", ДП ДАК "Ліки України" Аптека №15, ФОП Марченко Сергій Олександровпч, ПК П "Будівельна основа", ПП "Автоком-2005 ПЛЮС", Філія "ЄРЦ" ПАТ "Укрзалізниця", ПНВФ"Анкор-Теплоенерго", ТОВ "HBO "СОЮЗЕНЕРГОМАШ", ТОВ "ЦЕНТР ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧИХ ТЕХНОЛОГІИ", ТОВ "ІнтерПромМаш", ТОВ "Український Капітал Груп", ТОВ "HBП КРАНМОНТАЖ", ДП "Укрдержбудекспертиза, філія, ТОВ "СПЕЦМЕТАЛ УKPAIHA", УДК в Україні, ТОВ "Фортунак", ТОВ "КМЗП", ПП "KOHBEPCOP", ТОВ "CTKM", ФОП Циплякова А.М., ТОВ "TPAHC ІНЖИНІРИНГ", ТОВ ЦИНОР ГРУП, ТОВ "ВКП"АЗОВЕНЕРГОМАШ", ТОВ Біом Плюс, ТОВ "Автоспецтеx", ТОВ "HBП "ХІМЕНЕРГОМАШ", ТОВ "Спецхімлогістик", ТОВ "Центр Промтехнологій та експертиз", ТОВ "ЕКОХІМХОЛДИНГ", ТОВ "ЕНЕРГОМАІІІКОМПЛЕКТ", ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА ЕТАЛОН-ПРОЕКТ". В решті скарги відмовлено.

3.        Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся  Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2023 р. у справі № 904/416/21, якою частково задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергосбут» про зобов`язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олени Андріївни витребувати у наступних контрагентів відомостей про майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони передати боржнику. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» від 22.10.2023 р.  - відмовити. Також, Скаржник просить апеляційний суд долучити до матеріалів апеляційної скарги копії реєстрів передачі вихідної рекомендованої кореспонденції відділу адміністрування Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду до  Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне  товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" , в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. у справі № 904/416/21 в частині зобов`язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олени Андріївни провести виконавчі дії, направлені на реальне виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 р. у справі № 904/416/21, а саме: витребувати у ДП «НАЕК «Енергоатом» відомості про належне боржнику майно, що перебуває у нього, та майно чи кошти, які воно повинно передати боржнику та відмовити
ТОВ «Полтаваенергозбут» у задоволенні скарги у цій частині.

4.        Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає, що Господарським судом Дніпропетровської області судом при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, що відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення у справі.
Водночас, на думку Скаржника, рішення суду ґрунтувалось тільки на пояснення Позивача без дослідження наданих доказів суб`єктом оскарження.
При цьому Скаржник зазначає, що представником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано відзив на скаргу ТОВ «Полтаваенергозбут», в якому зазначено, що 04.10.2023 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О. при примусовому виконанні у зведеному виконавчому провадженні № 71263686 були направлені вимоги державного виконавця про надання відомостей про належне боржнику - Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» майна, яке перебуває на цих підприємствах, установах, організаціях, які вони повинні передати боржнику. Всі ці листи-відповіді є у Автоматизованій системі виконавчого провадження № 69275031 в папці «Інші документи».
Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції не зазначив на підставі чого він прийшов до висновку про те, що по 37 контрагентам не направлялись запити, які аргументи Скаржника були переконливими.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Акціонерне  товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вказує на те, що оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції вирішив питання про права, інтереси та обов`язки АТ «НАЕК «Енергоатом»  ( зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України провести виконавчі дії, направлені на реальне виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 р. у справі № 904/416/21 витребувати, зокрема, у ДП «НАЕК «Енергоатом» відомості про належне боржнику майно, що перебуває у нього, та майно чи кошти, які воно повинно передати боржнику ), тому АТ «НАЕК «Енергоатом» вважає Оскаржувану ухвалу неправомірною і такою, що підлягає скасуванню.
Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що державний виконавець вже звертався з такими запитами до контрагентів боржника, у тому числі до ДП «НАЕК «Енергоатом», інформація про вчинення відповідних процесуальної дій містить в матеріалах виконавчого провадження № 69275031, а отже прийняв передчасне рішення про зобов`язання державного виконавця вчинити дії, підстави для вчинення яких відсутні. Таким чином, у разі виконання Оскаржуваної ухвали, державний виконавець буде змушений діяти не в порядку і не у спосіб, встановлений законом.
При цьому Скаржник зазначає, що примусове виконання виконавчих документів здійснюється державним виконавцем Фещук О.А. за матеріалами зведеного виконавчого провадження, відкритого щодо боржника ДП «СхідГЗК», а отже Господарський суд Дніпропетровської області мав закрити провадження за скаргою ТОВ «Полтаваенергозбут», оскільки справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Зважаючи, що провадження за скаргою не було закрите, при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, розглянувши скаргу, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Крім того, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18) та № 5028/16/2/2012 (провадження № 12- 192гс18) зроблено висновок, що справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

5.        Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач та Відповідач не скористалися своїм правом згідно ч. 1   ст. 263 ГПК України   та не надали суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3   ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.         Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.01.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Дармін М.О., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2024 р. апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. у справі № 904/416/21 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору. 
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2024 р. відкрито апеляційне провадження та Об`єднано до сумісного розгляду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 09.04.2024 р.. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.02.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Дармін М.О., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2024р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024р. у справі № 904/416/21 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 2422 грн. 40 коп. та доказів надіслання її копії та доданих матеріалів Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Після усунення недоліків, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та  Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. ( суддя Ліпинський О.В., м. Дніпро) прийнятої за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої  служби Міністерства юстиції України у справі № 904/416/21. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 09.04.2024 р.
Від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.04.2024 р., судове засідання у справі № 904/416/21, призначене на 09.04.2024 р. о 15:00 год.  вирішено провести з представником Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат".
У судовому засіданні 09.04.2024 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.     Встановлені судом обставини справи.

Рішенням господарського суду по справі № 904/416/21 від 27.07.2021 р., залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021 р., частково задоволено вимоги Позивача, стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" заборгованість за спожиту (активну) електричну енергію в розмірі 64 006 112,35 грн., Ккр коефіцієнт кредитування в розмірі 191 536,05 грн., 3% річних у розмірі 1 071 022,91 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 198 541,76 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 758 197,65 грн., в решті позовних вимог відмовлено.
02.12.2021 р. на виконання рішення суду видано наказ.
23.06.2022 р. за заявою ТОВ "Полтаваенергозбут" державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем відкрито виконавче провадження № 69275031 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 по справі № 904/416/21 про стягнення з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ТОВ "Полтаваенергозбут" заборгованості за спожиту (активну) електричну енергію у розмірі 64 006 112 грн. 35 коп., Ккр коефіцієнту кредитування у розмірі 191 536 грн. 05 коп., 3 % річних 1 071 022 грн. 91 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 198 541 грн. 76 коп., витрат зі сплати судового збору у розмірі 758 197 грн. 65 коп.
У подальшому, до зведеного виконавчого провадження № 71263686 приєднано виконавчі провадження з виконання наказів Господарського суду Дніпропетровської області по справах № 904/1326/22, 904/3798/22, 9044503/22, 904/2909/22, 904/1613/22, 904/1521/23, 904/1882/23.
22.10.2023 р. ТОВ "Полтаваенергозбут" звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. За змістом поданої скарги Позивач просить суд зобов`язати державного виконавця відділу примусового  виконання  рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олену Андріївну провести виконавчі дії направлені на реальне виконання судового рішення та закінчення зведеного виконавчого провадження № 71263686, до складу якого входить, зокрема,  виконавче провадження № 69275031  щодо  примусового виконання наказу Господарського  суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 р.  у справі № 904/416/21, а саме: 1. Витребувати у 69 (шістдесяти дев`яти) контрагентів відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. 2. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на такі кошти.
Подану скаргу мотивовано тим, що 23.08.2023 р. Боржником на вимогу виконавця надано відомості про дебіторів та розмір дебіторську заборгованість на загальну суму 65  718  000,00 грн.
05.09.2023 р. Позивач звернувся до виконавця з клопотанням про вчинення виконавчих дій, за змістом якого просив витребувати від зазначених боржником контрагентів, відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.
За доводами Скаржника, станом на 16.10.2023 р. державним виконавцем не витребувано зазначені в клопотанні від 05.09.2023 р. відомості, що свідчить про порушення виконавцем вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Орган ДВС подав письмові пояснення на скаргу в яких зазначив, що за результатами розгляду клопотання стягувача, на адресу 69 (шістдесяти дев`яти) контрагентів боржника, зокрема:
1.ТОВ фірма "Торгсервіс", 2.Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький,
3.ТОВ «Фірма Ерідон»,
4.ТОВ "Аквапласт",
5.Смолінська селищна рада,
6.Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій,
7.ПpAT "Завод з виробництва ядерного палива",
8.ДП "HAEK "'Енергоатом",
9.ТОВ "РЕЙЗ ПРОФІТ",
10.Східна об`єднана організація профспілки працівників атомної енергетики та промисловості України,
11.ПП "Науково-виробнича фірма "CBK",
12.KП Первозванівської сільської ради "Добробут",
13.ТОВ "ЕТГ СОЛАР 1",
14.ТОВ "ЕТГ Солар 2",
15.ТОВ "Кантеро",
16.ПРАТ "Гарант метіз інвест",
17.ТОВ "Тріада-Енерджі",
18.ДП "Смоли",
19.AT "ДТЕК ДНIIПPOBCЬKI ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ",
20.Дочірнє підприємство ПАК "Ліки України" Аптека №15,
21.ФОП Марченко Сергій Олександровпч,
22.ТОВ "ЕТГ СОЛАР 6",
23.ПП "Будівельна основа",
24.ПП "Автоком-2005 ПЛЮС",
25.ТОВ «УКРЕНЕРГОМЕНЕДЖМЕНТ»,
26.ПАТ «Кіровоградобленерго»,
27.ТОВ "НВП "КРАНМОНТАЖ",
28.Приватне акціонерне товариство «Полтавський вентиляторний завод»,
29.ДП "Шосткинcький завод «Імпульс»,
30.Філія "ЄРЦЗП" АТ "Укрзалізниця",
31.Приватна науково-виробнича фірма"Анкор-Теплоенерго",
32.ТОВ "HBO "СОЮЗЕНЕРГОМАШ",
33.ТОВ "ЦЕНТР ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧИХ ТЕХНОЛОГІИ",
34.ТОВ "ІнтерПромМаш",
35.ТОВ "Український Капітал Груп",
36.ТОВ "БУДІНТЕХНО",
37.ТОВ "HBП КРАНМОНТАЖ",
38.Філія ДП "Спеціалізована державна експертна організація  центральна служба української державної будівельної експертизи у Кіровоградській області»,
39.ТОВ "СПЕЦМЕТАЛ УKPAIHA",
40.УДКС Україні у Шевченківському районі м. Києва,
41.ПрАТ "ВО"СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР",
42.Дочірнє підприємство "Автомоторс",
43.ТОВ "Фортунак",
44.ТОВ "Котельно-механічний завод «Пархоменко»,
45.Держкомісія України по запасах корисних копалин,
46.ПП "KOHBEPCOP",
47.ТОВ "CTKM",
48.ТОВ "ЗАДЛЯ PУXУ",
49.ФОП Циплякова Альона Миколаївна,
50.ПП "TEXHO-MAPKET",
51.Регіональна філія "Одеська залізниця",
52.ТОВ "ФОРЕСТ-БУДЕКСПОРТ",
53.ТОВ "ДОБРОБУТ-АВТО",
54.ТОВ "TPAHC ІНЖИНІРИНГ",
55.ТОВ «ЦИНОР ГРУП»,
56.ТОВ виробниче комерційне підприємство "АЗОВЕНЕРГОМАШ",
57.Державне підприємство» Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації,
58.ТОВ «Біом Плюс»,
59.Державна митна служба України,
60.ФОП Володін Андрій Сергійович,
61.ТОВ "Автоспецтеx",
62.ТОВ "HBП "ХІМЕНЕРГОМАШ",
63.ТОВ "Спецхімлогістик",
64.ТОВ "Центр Промтехнологій та експертиз",
65.ТОВ "ЕКОХІМХОЛДИНГ",
66.ТОВ "ЕНЕРГОМАІІІКОМПЛЕКТ",
67.ТОВ "АДР ЦЕНТР НАВЧАННЯ",
68.ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА ЕТАЛОН-ПРОЕКТ"
69.Державна установа «Кіровоградський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗУ - 04.10.2023 р. були направлені вимоги державного виконавця про надання відомостей про належне боржнику  Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» майна, яке перебуває на цих підприємствах, установах, організаціях, які вони повинні передати боржнику.
03.01.2024 р. Позивач подав пояснення, в яких зазначив, що виконавцем не доведено факт витребування відповідної інформації від 37 (тридцяти семи) контрагентів боржника, зокрема:
1.ПpAT "Завод з вироб.ядер.палива"
2.ДП "HAEK "'Енергоатом"
3.ТОВ "РЕЙЗ ПРОФІТ"
4.Східна об`єднана орган. профсп
5.ТОВ "Кантеро"
6.ДП "Смоли"
7.AT "ДТЕК ДНIIПPOBCЬKI ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ"
8.ДП ДАК "Ліки України" Аптека №15
9.ФОП Марченко Сергій Олександровпч
10.ПК П "Будівельна основа"
11.ПП "Автоком-2005 ПЛЮС"
12.Філія "ЄРЦ" ПАТ "Укрзалізниця"
13.ПНВФ"Анкор-Теплоенерго"
14.ТОВ "HBO "СОЮЗЕНЕРГОМАШ"
15.ТОВ "ЦЕНТР ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧИХ ТЕХНОЛОГІИ"
16.ТОВ "ІнтерПромМаш"
17.ТОВ "Український Капітал Груп"
18.ТОВ "HBП КРАНМОНТАЖ"
19.ДП "Укрдержбудекспертиза, філія
20.ТОВ "СПЕЦМЕТАЛ УKPAIHA"
21.УДК в Україні
22.ТОВ "Фортунак"
23.ТОВ "КМЗП"
24.ПП "KOHBEPCOP"
25.ТОВ "CTKM"
26.ФОП Циплякова А.М.
27.ТОВ "TPAHC ІНЖИНІРИНГ"
28.ТОВ ЦИНОР ГРУП
29.ТОВ "ВКП"АЗОВЕНЕРГОМАШ"
30.ТОВ Біом Плюс
31.ТОВ "Автоспецтеx"
32.ТОВ "HBП "ХІМЕНЕРГОМАШ"
33.ТОВ "Спецхімлогістик"
34.ТОВ "Центр Промтехнологій та експертиз"
35.ТОВ "ЕКОХІМХОЛДИНГ"
36.ТОВ "ЕНЕРГОМАІІІКОМПЛЕКТ"
37.ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА ЕТАЛОН-ПРОЕКТ"
З огляду на викладене, Позивач просив суд задовольнити його скаргу шляхом зобов`язання державного виконавця витребувати такі відомості від зазначених контрагентів боржника.
За наслідками розгляду скарги господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу у даній справі.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, виходячи з наступного. 
Щодо клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про долучення до матеріалів апеляційної скарги копії реєстрів передачі вихідної рекомендованої кореспонденції відділу адміністрування Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. 
Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі “Пономаренко проти України”).
Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.
При цьому учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS"). 
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Апеляційний суд зауважує, що виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції в суді першої інстанції. В той же час, процесуальне законодавство допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак, є неприйнятною ситуація, коли сторона просить долучити до матеріалів справи нові докази лише з підстав її необізнаності щодо необхідності подання усіх наявних в неї доказів чи її суб`єктивної позиції щодо недоречності їх подання. Тим більше не може вважатися поважною причиною те, що суд не вимагав подання певних доказів, оскільки господарський процес побудований на принципах диспозитивності та змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому останні повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та надавати суду усі наявні у них докази, якими обґрунтовуються їх вимоги та заперечення, разом із першими заявами по суті справи.
Колегія суддів зважає, що прийняття судом до розгляду несвоєчасно поданих доказів без поважних на те причин, а лише через неналежну підготовку сторони щодо судового розгляду справи, порушує імперативні норми Господарського процесуального кодексу України та унеможливлює дотримання принципу рівності учасників справи і неупередженості суду. 
До того ж, як передбачено ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, (яким відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів), яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15 та від 14.01.2020 у справі № 925/1082/18).
Згідно із ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до правового висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку – Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ).
Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведена у постанові від 16.06.2021 у справі № 915/2222/19).
Під час розгляду скарги судом першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не повідомляв суд про неможливість надання копії реєстрів передачі вихідної рекомендованої кореспонденції відділу адміністрування Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України, які останній намагається наразі долучити на стадії апеляційного перегляду справи.
При цьому, доказів неможливості звернення до суду з відповідними клопотаннями, до яких було б долучено вищезгадані докази, в розумні строки та поважності причин суду не надано.
Враховуючи все вищевикладене, Апелянт не дотримався чітко встановленого процесуальним законодавством порядку подання додаткових доказів в суді апеляційної інстанції, що, як наслідок, виключає вчинення судом апеляційної інстанції процесуальних дій щодо долучення та надання оцінки таким доказам ( аналогічна позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 р. у справі № 904/3582/18, від 04.04.2019 р. у справі № 918/329/18 ).        
Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала суду попередньої інстанції, якою частково задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення. Суд зобов`язав  державного  виконавця  відділу  примусового  виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олену Андріївну провести виконавчі дії направлені на реальне виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 р. у справі № 904/416/21, а саме: витребувати у наступних контрагентів відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику: ПpAT "Завод з вироб.ядер.палива", ДП "HAEK "'Енергоатом", ТОВ "РЕЙЗ ПРОФІТ", Східна об`єднана орган. Профсп, ТОВ "Кантеро", ДП "Смоли", AT "ДТЕК ДНIIПPOBCЬKI ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", ДП ДАК "Ліки України" Аптека №15, ФОП Марченко Сергій Олександровпч, ПК П "Будівельна основа", ПП "Автоком-2005 ПЛЮС", Філія "ЄРЦ" ПАТ "Укрзалізниця", ПНВФ"Анкор-Теплоенерго", ТОВ "HBO "СОЮЗЕНЕРГОМАШ", ТОВ "ЦЕНТР ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧИХ ТЕХНОЛОГІИ", ТОВ "ІнтерПромМаш", ТОВ "Український Капітал Груп", ТОВ "HBП КРАНМОНТАЖ", ДП "Укрдержбудекспертиза, філія, ТОВ "СПЕЦМЕТАЛ УKPAIHA", УДК в Україні, ТОВ "Фортунак", ТОВ "КМЗП", ПП "KOHBEPCOP", ТОВ "CTKM", ФОП Циплякова А.М., ТОВ "TPAHC ІНЖИНІРИНГ", ТОВ ЦИНОР ГРУП, ТОВ "ВКП"АЗОВЕНЕРГОМАШ", ТОВ Біом Плюс, ТОВ "Автоспецтеx", ТОВ "HBП "ХІМЕНЕРГОМАШ", ТОВ "Спецхімлогістик", ТОВ "Центр Промтехнологій та експертиз", ТОВ "ЕКОХІМХОЛДИНГ", ТОВ "ЕНЕРГОМАІІІКОМПЛЕКТ", ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА ЕТАЛОН-ПРОЕКТ". В решті скарги відмовлено.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).
Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів, зокрема врегульовано Законом України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження".
Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
За змістом ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша цієї статті). Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (частина друга цієї статті).
Як вбачається із матеріалів справи, 23.06.2022 за заявою ТОВ "Полтаваенергозбут" державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем відкрито виконавче провадження № 69275031 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2021 р. по справі № 904/416/21 про стягнення з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ТОВ "Полтаваенергозбут" заборгованості за спожиту (активну) електричну енергію у розмірі 64 006 112 грн. 35 коп., Ккр коефіцієнту кредитування у розмірі 191 536 грн. 05 коп., 3 % річних 1 071 022 грн. 91 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 198 541 грн. 76 коп., витрат зі сплати судового збору у розмірі 758 197 грн. 65 коп.
15.02.2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Оленою Андріївною за виконавчим документом - наказом № 904/1326/22, виданим Господарським судом Дніпропетровської області 23.12.2022 відкрито виконавче провадження № 71047629 про стягнення з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ТОВ  "Ю.КОМОДІТІЗ"
10.03.2023 року заступник директора департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України видав доручення про передачу державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О.А. виконавчого провадження № 69275031, що перебуває в провадженні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є.
10.03.2023 р., на виконання письмового доручення начальника органу виконавчої служби, державний виконавець  Фещук О.А. прийняв виконавче провадження 69275031 та  виніс постанову про об`єднання наявних в нього на виконанні проваджень 69275031 та 71047629 у зведене виконавче провадження 71263686.
У подальшому, до зведеного виконавчого провадження № 71263686 приєднано виконавчі провадження з виконання наказів Господарського суду Дніпропетровської області по справах № 904/1326/22, 904/3798/22, 9044503/22, 904/2909/22, 904/1613/22, 904/1521/23, 904/1882/23.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Відповідно до приписів ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.
23.08.2023 р., на вимогу державного виконавця Боржником надана довідка про дебіторську заборгованість, з наведенням переліку дебіторів  ДП «СхідГЗК».
05.09.2023 р. Позивач звернувся до виконавця з клопотанням про вчинення виконавчих дій, за змістом якого просив витребувати від зазначених ДП «СхідГЗК» дебіторів, відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.
З огляду на викладене, з метою отримання даних, необхідних для звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, державний виконавець мав витребувати від зазначених осіб відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику, шляхом направлення обов`язкових для виконання вимог державного виконавця.
Як стверджує виконавець в наданих суду поясненнях, для отримання вказаних даних, на адресу 69 контрагентів боржника 04.10.2023 р.у були направлені відповідні письмові вимоги державного виконавця, копії яких долучені до матеріалів справи.
Разом із тим, до матеріалів справи не додано доказів в підтвердження того, що відповідні вимоги, які адресовані 37 (тридцяти семи) із 69 (шістдесяти дев`яти) контрагентів  боржника, були направлені виконавцем на їх адресу.
Крім того, згідно положень ч. 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»  рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.
Автоматизована система виконавчого провадження (реєстраційний номер ВП а АСВП 69275031, ідентифікатор доступу 31056В30Б085) не містить даних щодо виготовлення 04.10.2023 р. вимог державного виконавця про витребування відповідних відомостей від 37 (тридцяти семи) контрагентів боржника. Не внесені такі відомості до системи і станом на час розгляду даної скарги.
За викладених вище обставин, кодегія суддів апеляційного суду погоджужться з судом першої інстанції про обґрунтованість скарги Позивача в частині, що стосується зобов`язання державного виконавця витребувати у 37  (тридцяти семи) контрагентів відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.
Доводи Скаржника ( АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія   "Енергоатом" ), що справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки у зведеному виконавчому провадженні, відкритого щодо боржника ДП «СхідГЗК»,  об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за господарською юрисдикцією.
Посилання Скаржника в апеляційній скарзі на постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18) та № 5028/16/2/2012 (провадження № 12- 192гс18) відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки правові позиції Верховного Суду, викладені у названих постановах, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідні судові рішення приймалися за іншої фактично-доказової бази.
Викладені у апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування       ухвали  місцевого господарського суду,    оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржниками норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційних скарг Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та  Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. прийнятої за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої  служби Міністерства юстиції України у справі № 904/416/21. 

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявників апеляційних скарг про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала   підлягає  залишенню без змін.

10.    Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за їх подання і розгляд покладаються на Скаржників.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. у справі   № 904/416/21- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. у справі № 904/416/21 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 р. у справі                  № 904/416/21- залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржників.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право     касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.04.2024 р.

Головуючий суддя                                                            І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                О.В. Чус

Суддя                                                                                       М.О. Дармін