ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1470/24 Справа № 932/10026/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 травня 2024 року                                                         м. Дніпро
       
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року стосовно 
ОСОБА_2 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає  АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 

       за участю:
       захисника                Снігур А. С.
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_2 , 22 вересня 2023 року, приблизно о 01 год. 59 хв., в районі будинку 13 по вул. А. Фабрав м. у Дніпрі, керував автомобілем «Порш», д/н НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі — ПДР). 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
        В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом, а відповідно до матеріалів автомобіль був припаркований та не рухався, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на те, що відеозаписом взагалі не зафіксовано факт керування, зупинки транспортного засобу. Захисник зауважує, що у день події автомобілем керував ОСОБА_3 , який перебував в авто разом з ОСОБА_2 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією постанови суду від 16.11.2023 у справі №175/6961/23 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки показанням ОСОБА_3 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, зазначив, що саме він керував транспортним засобом. 
       Вказує, що співробітниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки висунуто безпідставну вимогу на проходження огляду, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
       Захисник підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених в ній підстав. Вважав за можливим здійснювати судовий розгляд без його підзахисного, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. 
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного провадження повідомлений належним, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав, захисник під час апеляційного розгляду вважав за можливе проводити судовий розгляд без участі його підзахисного, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Мотиви апеляційного суду.
       Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до процесуальних порушень порядку проведення поліцейськими огляду, відсутності факту керування транспортного засобу апеляційний суд, доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції. Так, вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 557400 від 22.09.2023, складеним уповноваженою особою, з дотриманням вимог статей 254 - 256 КУпАП, в якому зазначено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками і алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився; рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП Артура Литвинова, згідно з яким 22.09.2023 під час патрулювання в комендантську годину було зупинено автомобіль «Порш», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 у водія в ході спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що останній відмовився (а. с. 2); направленням на огляд водія ОСОБА_2 (а. с. 3).
Крім того, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції зафіксовані події, які мали місце 22 вересня 2023 року, а саме ОСОБА_2 , після того, як поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору «Драгер», на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. Окрім того, ОСОБА_2 роз`яснено правові наслідки відмови від проходження огляду, так на (09 хв.), останній від огляду відмовляється та зазначає, що огляд пройти не готовий. 
Також на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 дійсно спочатку запису повідомив, що не є водієм, однак після того, як співробітник поліції чітко зазначив, що екіпаж поліції рухався слідом за його автомобілем, що підтверджує перебування його у русі, ОСОБА_2 вказав, що не бачив “встречки”, що саме по собі свідчить про те, що останній перебував за кермом. Окрім того, під час перегляд відеозапису видно, що на час під`їзду екіпажа поліції, фари автомобіля ввімкнені, на 38 хвилині запису видно, що ключі від транспортного засобу перебувають саме у ОСОБА_2 , також останній надав на вимогу співробітників поліції документи на право керування, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_2 на відеозаписі не зазначав, що автомобілем керувала інша особа, а саме ОСОБА_3 .
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
       З матеріалів справи видно, що дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції, так як водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, роз`яснено правові наслідки відмови від огляду, процедуру складання протоколу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано на спеціальному технічному засобі — відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.
Доводи захисника щодо недоведеності факту керування транспортним засобом суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими і такими, що спростовується матеріалами справи, зокрема дослідженим відеозаписом.
       Апеляційний суд зауважує, що факт керування транспортним засобом може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП. 
На відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_2 після того, як йому було повідомлено, що екіпаж поліції рухався йому назустріч, він не заперечував, що керував транспортним засобом, а тільки пояснив, що не бачив “встречки”. Окрім того, на 24 хвилині запису, ОСОБА_2 та його товариш, який був на місці події зазначили : “що коли під`їхав до них попередній -другий екіпаж на іншій вулиці, вони йшли пішки, а після повернулись назад, взяли машину та проїхали три кілометри і ось стали”, крім того співробітником поліції зазначено, що рух транспортного засобу «Порш», д/н НОМЕР_1 зафіксовано на відеореєстраторі. 
Аналізуючи зміст переглянутого відеозапису події, що мала місце 22 вересня 2023 року, апеляційний суд доходить висновку, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 підтверджено, оскільки співробітниками поліції чітко зазначено, що транспортний засіб перебував у русі та на час під`їзду екіпажа, фари автомобіля ввімкнені, ключі від авто знаходились саме у ОСОБА_2 . Крім того, останній сам зазначав, що зустрічної машини поліцейських не помітив. Твердження захисту про те, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки на відеозаписі ОСОБА_2 чи сам ОСОБА_3 не повідомляли, що саме ОСОБА_3 був водієм, крім того така версія захисту була висунута лише під час судового розгляду. 
Долучену до матеріалів копію постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не може визнати як доказ на підтвердження чи спростування факту керування транспортним засобом.
Так, у постанові Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року, зазначено, що 22.09.2023 о 05 годині 17 хвилин в Дніпропетровській області, с. Новоолександрівка, траса Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 417 кілометр, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Порш», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився (а. с. 28).
Зі змісту постанови суду видно, що час та місце події, зупинки транспортного засобу мало місце при інших обставинах, у інших час та за межами м. Дніпра, що саме по собі не спростовує факту, що 22 вересня 2023 року саме о 01 годині 59 хвилин (комендантську годину) по вул. А. Фабра у м. Дніпрі біля будинку 13, автомобілем керував ОСОБА_2 .
Таку версію захисту, суд апеляційної інстанції оцінює як таку, що надана з метою уникнення від відповідальності, оскільки подія мала місце у нічний час, під час дії комендантської години, з огляду на тривалість відеозапису близько години, ОСОБА_2 не повідомляв про факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 .
Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються сукупністю доказів і, зокрема відеозаписом з нагрудним відеореєстраторів працівників поліції.
       Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять відеозапис з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано подія правопорушення, зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , порядок висування йому вимоги про проходження огляду, роз`яснення наслідків відмови, складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, про які захисник зазначає в апеляційній скарзі, відсутні.
       Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції за результатами судового розгляду робить висновок про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року стосовно ОСОБА_2 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
       
Суддя                                                                О. П. Піскун