УХВАЛА
 
22 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 212/5964/22
провадження № 51- 2104ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді             ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року, 
встановив:
захисник, не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_4 судовими  рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність  вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху, встановивши захиснику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався, оскільки у поданій касаційній скарзі зазначає про призначення ОСОБА_4 надто суворого покарання й можливість звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, проте одночасно висловлює свою незгоду з кваліфікацією дій засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України.
Також захисник не навів обґрунтування допущення судами таких порушень норм права, які могли би тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень, з огляду на зміст положень статей 370, 412-414, 419 цього Кодексу.
Наведені стороною захисту у касаційній скарзі доводи стосуються неправильної оцінки доказів, невідповідності висновків судів фактичним обставинам справи та неповноти судового слідства, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, захисник у скарзі навів певні доводи щодо незаконності, на його думку, вироку суду першої інстанції від 11 вересня 2023 року, проте прохання щодо цього судового рішення не висловив.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2024 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                 ОСОБА_3