КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року                                                                                                      місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 755/14156/14-ц
номер провадження: 22-ц/824/3655/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
за участю секретаря - Цуран С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Гаполяка Олега Володимировича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року у складі судді Гаврилової О.В., у справі за заявою акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та заміну сторони у виконавчому листі,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2023 року акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та заміну сторони у виконавчому листі, заінтересована особа: ОСОБА_1 .
Заява мотивована тим, що 25 червня 2014 року Дніпровський районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі №755/14156/14-ц на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 липня 2013 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») 274 000 грн 45 коп. заборгованості, 3 140 грн 00 коп. сплаченого третейського збору та судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. Вказаний виконавчий лист було звернуто до виконання до Красилівського районного відділу держаної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області. 29 вересня 2016 року начальником Красилівського районного відділу держаної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області прийнято рішення про повернення виконавчого документа з підстав, визначених п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».
Вказував, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/14156/14-ц на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 листопада 2013 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, після його переривання встановлений до 21 вересня 2024 року. Згідно даних системи електронного документообігу АТ «Укрсоцбанк» 07 жовтня 2016 року АТ «Укрсоцбанк»  отримало від Красилівського районного відділу держаної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 вересня 2016 року ВП НОМЕР_1 та виконавчий лист, виданий 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/14156/14-ц. Однак в подальшому вказані документи були втрачені при передачі між структурними підрозділами АТ «Укрсоцбанк» і до АТ «Альфа Банк» не передавались. 
Зазначав, що за умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, зокрема, містити й дату його видачі, натомість відсутність у стягувача виконавчого листа унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Також зазначав, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за передавальним актом є АТ «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. 01 грудня 2022 року змінено найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».
З урахуванням наведеного, АТ «Сенс Банк» просило: 
видати АТ «Сенс Банк» дублікат виконавчого листа від 25 червня 2014 року, виданого Дніпровський районним судом міста Києва №755/14156/14-ц на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 274 000 грн 45 коп. заборгованості, 3 140 грн 00 коп. сплаченого третейського збору та судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.;
замінити сторону у виконавчому листі №755/14156/14-ц, виданому 25 червня 2014 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2014 року за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, замінивши стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Сенс Банк».
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року заяву АТ «Сенс Банк» задоволено частково.
Замінено сторону у виконавчому листі №755/14156/14-ц, виданому 25 червня 2014 року на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2014 року за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду, змінивши стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Сенс Банк».
У задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого документа відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа, представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Гаполяк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву в частині видачі дубліката виконавчого документа.
Апеляційна скарга мотивована тим, що для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявником до суду першої інстанції були подані докази невиконання судового рішення, а також обґрунтовано, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/14156/14-ц після його переривання встановлений до 21 вересня 2024 року.
Вказує, що зазначений виконавчий лист є чинним та його не скасовано, рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 листопада 2013 року не виконано, а видача дублікату виконавчого документа не призведе до отримання стягувачем неналежного стягнення.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної  скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи повідомлені судом апеляційної інстанції про судове засідання, призначене на 23 квітня 2024 року на 11 год 15 хв., завчасно, в установленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили. 
АТ «Сенс Банк» отримало судову повістку про виклик до суду (призначеного на 23 квітня 2024 року) на електронні адреси: ccd@sensebank.com.ua та ІНФОРМАЦІЯ_1 14 лютого 2024 року, що підтверджується звітом підтвердження отримання вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду. ОСОБА_1 повідомлялась судом шляхом направлення судової повістки на наявну в матеріалах справи адресу її місця проживання. 29 лютого 2024 року на адресу Київського апеляційного суду повернувся конверт із судовою повісткою, направленою на поштову адресу: АДРЕСА_1 , з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку (пункт 1); день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи (пункт 2); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3).
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що учасники справи повідомлені судом апеляційної інстанції про розгляд справи належним чином.
Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року в частині вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, в апеляційному порядку не оскаржується, а тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України її законність та обґрунтованість в цій частині колегією суддів не перевіряється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №755/14156/14-ц за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 червня 2014 року постановлено видати виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 274 000 грн 45 коп. заборгованості, 3 140 грн 00 коп. сплаченого третейського збору та судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. (а.с.29).
25 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист (а.с.10-11).
Відповідно до статуту АТ «Сенс-Банк», затверджено позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року (протокол №2/2022, складений 18 серпня 2022 року), погодженого Національним банком України 12 вересня 2022 року, АТ «Сенс-Банк» є правонаступником щодо усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк» та рішенням Загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» (протокол №4/2019 від 15 жовтня 2019 року) у відповідності до якого до АТ «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання АТ «Укрсоцбанк» (а.с.12-17).
Відповідно до Витягу з державного реєстру банків 01 грудня 2022 року AT «Альфа-Банк» змінило своє найменування на АТ «Сенс Банк».
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Сенс Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».
21 липня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №739, прийнято пропозицію Національного банку про участь держави в особі Міністерства фінансів у виведенні з ринку системно важливого банку АТ «Сенс Банк» у спосіб, визначений п.5 ч.2 ст.39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Держава в особі Міністерства фінансів придбала у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб акції AT «Сенс Банк» у повному обсязі.
Також судом першої інстанції встановлено, що до заяви АТ «Сенс Банк» долучило довідку начальника управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення заставних кредитів АТ «Сенс Банк» від 17 липня 2023 року, відповідно до якої згідно системи електронного документообігу АТ «Укрсоцбанк» 07 жовтня 2016 року отримало постанову начальника Красилівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу ВП НОМЕР_1 та оригінал виконавчого листа, виданого 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/14156/14-ц. Однак вказані документи АТ «Альфа-Банк», що 01 грудня 2023 року змінив назву на АТ «Сенс Банк» та відповідно до передавального акту є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», не були передані, внаслідок їх втрати при передачі між структурними підрозділами АТ «Сенс Банк» (а.с.7).
Відмовляючи у задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції не прийняв довідку про втрату виконавчого листа, як доказ його втрати, оскільки з матеріалів заяви не вбачається, що товариством проводились будь-які перевірки щодо встановлення передачі документів між структурними підрозділами. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що формальне складення довідки, без долучення документів на підтвердження дійсної втрати виконавчого листа, не може бути належним, допустимим та достатнім доказом такої втрати. Інших доказів на підтвердження доводів заяви про втрату виконавчого листа матеріали справи не містять.
Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з пунктом 9 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У ч.ч.1, 3 ст.431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
На час видачі виконавчого листа у справі №755/14156/14 (червень 2014 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у ст.22 якого було встановлено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII), згідно із п.5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно з ч.ч.1, 2, п.1 ч.4 ст.12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах                           від 09 лютого 2022 року у справі №201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 року у справі №757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі №2-1053/10 (провадження №61-18169св18), від 23 вересня 2020 року у справі №127/2-3538/10 (провадження №61-8969св20).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі                       №2-836/11 (провадження №14-308цс19) виклала такий висновок: «… якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06 (провадження №61-11038св19), від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц (провадження №61-17590св20), від 23 червня 2021 року у справі №2-162/12 (провадження №61-21034св21).
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У справі, яка переглядається встановлено, що виконавчий лист №755/14156/14-ц, виданий 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва, щодо боржника ОСОБА_1 постановою державного виконавця від 29 вересня 2016 року було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.9).
Частина 1 ст.37 Закону №1404-VIII містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для повернення виконавчого документа. Так, згідно з п.9 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Відповідно до ч.5 ст.37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяці.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 Закону №1404-VIII).
На момент винесення державним виконавцем 29 вересня 2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу через встановлену законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, діяв Закон України від 03 червня 2014 року №1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким було встановлено заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті.
23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України від 13 квітня 2021 року                         №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», пунктом 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 23 вересня 2021 року.
Таким чином на час звернення АТ Сенс Банк» до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (у липні 2023 року) строк дії встановленої Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборони, з якою державний виконавець пов`язував неможливість виконання рішення суду закінчився (23 вересня 2021 року), тому зазначена заява про видачу дубліката виконавчого листа вважається такою, що подана у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто до 23 вересня 2024 року.
Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2024 року у справі №182/4087/13-ц (провадження №61-10163св23).
Суд першої інстанції під час вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою дійшов висновку, що заявником не надано документів на підтвердження дійсної втрати виконавчого листа, проте колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки він не відповідає матеріалам справи та судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду, які наведені вище.
Так, на підтвердження втрати виконавчого документа АТ «Сенс Банк» надало копію постанови начальника Красилівського районного відділу держаної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу та довідку начальника управління супроводження примусового стягнення Департаменту стягнення заставних кредитів АТ «Сенс Банк» від 17 липня 2023 року, відповідно до якої згідно системи електронного документообігу АТ «Укрсоцбанк» 07 жовтня 2016 року отримано постанову начальника Красилівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу ВП НОМЕР_1 та оригінал виконавчого листа виданого 25 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/14156/14-ц. Однак вказані документи АТ «Альфа-Банк», що 01 грудня 2023 року змінив назву на АТ «Сенс Банк» та є відповідно до передавального акту правонаступником АТ «Укрсоцбанк» не були передані, внаслідок їх втрати при передачі між структурними підрозділами АТ «Сенс Банк» (а.с.7).
Таким чином, колегія суддів вважає, що АТ «Сенс Банк» доведено факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби, що свідчить про те, що його було втрачено.
Відмова у видачі дубліката виконавчого листа призведе до порушення права стягувача на справедливий суд, гарантований статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вирішуючи заяву в частині видачі дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції, у порушення вимог ст.264 ЦПК України, наведеного вище не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Сенс Банк» в частині видачі дубліката виконавчого листа.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що призвело до неправильного вирішення заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для її скасування в цій частині та ухвалення нового рішення про задоволення заяви АТ «Сенс Банк» в частині видачі дубліката виконавчого листа, з наведених вище підстав.
Датою постанови апеляційного суду є дата складення повного її тексту, оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи без проголошення скороченого судового рішення (вступної та резолютивної частин) та в цьому випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч.5 ст.268 ЦПК України, якою передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,  
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Гаполяк Олега Володимировича задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року в частині відмови у видачі дублікату виконавчого листа - скасувати.
Заяву акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.
Видати дублікат виконавчого листа від 25 червня 2014 року, виданого Дніпровським районним судом міста Києва у справі №755/14156/14-ц на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 274 000 грн 45 коп. заборгованості, 3 140 грн 00 коп. сплаченого третейського збору та судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий

Судді: