ПОСТАНОВА                           
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 757/67718/21
провадження № 61-4868св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», подану адвокатом Колесніковим Анатолієм Геннадійовичем, на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 липня 2022 року у складі судді Парахіної Є. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст вимог позивача
 
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Деал Фінанс Груп», у якому просила визнати недійсними договори відступлення прав вимоги та договір факторингу №12/11/2021 
від 12 листопада 2021 року, укладені між відповідачами, за якими ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло прав вимоги за іпотечними договорами, укладеними 
22 листопада 2007 року та 08 квітня 2008 року з ОСОБА_1 . Предметом цих договорів є належний позивачці житловий будинок літ. «Е», загальною площею 208,0 м?, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно нерухомого майна, а саме житлового будинку літ. «Е», загальною площею 208,0 м?, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22 липня 2022 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено: накладено заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно нерухомого майна - житлового буднику літ. «Е» загальною площею 208,0 м?, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 757/67718/21.
 
Судові рішення мотивовані тим, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно нерухомого майна, яке є предметом договорів іпотеки, відступлення права вимоги за якими оспорюється позивачем, може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
 
У касаційній скарзі ТОВ «Деал Фінанс Груп»  просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що вжиті судами заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки вимоги про недійсність правочинів підлягають у констатації цього факту і таке рішення не підлягає примусовому виконанню. Вказує, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання або ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 14 червня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2023 року касаційне провадження зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23).
 
17 листопада 2023 року справу перерозподілено судді-доповідачу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2024 року поновлено касаційне провадження у справі.
 
Встановлені судами фактичні обставини справи
 
22 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позивачці кредитні кошти в розмірі 143 343 доларів США з кінцевим терміном повернення 22 листопада 
2020 року. Також 08 квітня 2008 року між позивачкою та банком укладений кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позивачці кредитні кошти в розмірі 26 860,00 доларів CШA з кінцевим терміном повернення коштів 08 квітня 2020 року.
 
На забезпечення виконання умов кредитних договорів, 22 листопада 2007 року та 08 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» укладено договори іпотеки, предметом яких є земельна ділянка, площею 0,0964 га, та розташований на ній житловий будинок літ. «Е», загальною площею 208,0 м?, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
 
12 листопада 2021 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», та ТОВ «Деал Фінанс Груп» були укладені договори про відступлення прав вимоги за вказаними вище договорами іпотеки 
від 26 листопада 2007 року та 08 квітня 2008 року.
 
Мотивувальна частина 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Згідно з частинами першою - другою статті 149 ЦПК Україні суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
 
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).
 
Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
 
Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
Верховний Суд зауважує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19).
При оцінці зазначеної співмірності, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.
 
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
 
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
 
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року № 753/22860/17, провадження № 14 - 88цс20).
 
У постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії. 
 
У справі, яка переглядається, позивачка пред`явила вимоги про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги за договорами іпотеки, укладеними між нею та первісним кредитором. Вважає незаконним перехід права вимоги від попереднього до нового кредитора та щоб убезпечити подальше звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за кредитором права власності на належне їй майно, яке є предметом іпотеки, або його продажу від її імені іншій особі просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно нерухомого майна.
 
Суди погодилися із такими доводами позивачки та вжили заходи забезпечення позову. 
 
Верховний Суд не погоджується із таким висновком судів попередніх інстанцій, оскільки вжиті судами заходи забезпечення позову є неспівмірними із пред`явленими позовними вимогами, з огляду на те, що у разі задоволення позовних вимог правовий режим майна позивача, як іпотечного, не зміниться, іпотека буде чинною, лише зміниться кредитор у зобов`язанні.
 
Водночас застосовані судами заходи забезпечення позову обмежують будь-якого іпотекодержателя, як теперішнього, так і попереднього.
 
Та обставина, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову стане неможливим ініціювання новим кредитором звернення стягнення на предмет іпотеки, не може свідчить про наявність ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки ініціювати таке звернення стягнення може і попередній кредитор позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який відступив своє право вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп». 
 
Крім того, помилковим є заборона вчинення реєстраційних дій щодо майна особи, яка не є відповідачем у справі (подібний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
 
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, судові рішення підлягають скасуванню.
 
При цьому суд касаційної інстанції не ухвалює нове рішення, оскільки відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2023 року позовну заяву 
ОСОБА_1 залишено без розгляду, а ухвалою цього ж суду від 08 листопада 2023 року задоволено заяву ТОВ «Деал Фінанс Груп» та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції 
від 22 липня 2022 року. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», подану адвокатом Колесніковим Анатолієм Геннадійовичем, задовольнити частково.
 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 липня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року скасувати.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович