ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«11» червня 2024 року
м. Харків 
справа № 639/8197/21
провадження № 22з/818/128/24
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -                  Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -                                  Мальованого Ю. М., Яцини В.Б.
за участі секретаря -          Волобуєва О. О.,
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідачка -  ОСОБА_3 , представниця відповідачки - ОСОБА_4 
треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна О.О., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року в складі судді Рубіжного С.О. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Людмила Миколаївна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини
в с т а н о в и в:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Людмила Миколаївна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, який у подальшому уточнив та просив встановити ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідачки витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна О.О., Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено, встановлено ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 270,00 грн судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

02 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 через свого представника направив до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що в апеляційній скарзі було заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача, а також про це додатково зауважено під час судового засідання.

Зазначив, що 29 листопада 2021 року між адвокатом Міріруд Є.О. та ним укладено адвокатську угоду № 121192 про надання правничої допомоги та вартість послуг визначено в розмірі 8 000,00 грн за подання позову та представництво клієнта в суді першої інстанції та 8 000,00 грн в разі перегляду судового рішення в суді апеляційної інстанції, а всього 16 000,00 грн.

Вказав, що за подання позову до суду першої інстанції ним сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, а за подачу апеляційної скарги - 4 026,00 грн, загальна сума сплаченого судового збору становить 4 934,00 грн, однак в судовому рішенні суду апеляційної інстанції на його користь стягнуто лише 2 270,00 грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Просив ухвалити додаткове рішення у справі щодо розподілу судових витрат, задовольнити його заяву про розподіл судових витрат понесених ним на професійну правничу допомогу адвоката Міліруд Є.О. в межах розгляду даної справи, стягнувши їх з ОСОБА_3 на загальну суму 16 000,00 грн; додатково стягнути з ОСОБА_3 на його користь судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 664,00 грн.

15 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» та 10 червня 2024 року електронною поштою представник ОСОБА_3 подав клопотання про зменшення суми судових витрат, в якому зазначив, що в матеріалах справи не міститься належним чином оформленого договору про надання правової (правничої (з 03 серпня 2023 року) допомоги та належним чином оформленого акту приймання-передачі послуг, тому вимоги про стягнення судових витрат на підставі даних документів задоволенню не підлягають. Вказала, що у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення судових витрат в суді першої інстанції в силу відсутності повноважень апеляційного суду ухвалювати додаткове рішення суду першої інстанції. Посилалася на те, що вона є законним представником дитини-інваліда ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 . В клопотанні від 10 червня 2024 року міститься заява про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_3 
05 жовтня 2023 року справу витребувано з суду першої інстанції.
Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 09 жовтня 2023 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року зупинено розгляд заяви ОСОБА_1 на ухвалення додаткового рішення.

16 жовтня 2023 року від представниці ОСОБА_3 до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга на постанову Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2023 року витребувано зазначену справу та зупинено дію постанови Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року.

Постановою Верховного Суду від 03 квітня 2024 року постанову Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року залишено без змін.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 16 травня 2024 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 травня 2024 року поновлено апеляційне провадження у зазначеній справі.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 підтримав доводи заяви та просив її задовольнити. Щодо клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги пояснив, що в цьому клопотанні навіть не зазначено суму, на яку ОСОБА_3 пропонувала зменшити витрати на оплату правничої допомоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.
Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог  статті 137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8  статті 141 ЦПК України  визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 в ході розгляду справи представляла адвокат Міліруд Є.О. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1051126 від 02 грудня 2021 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2153 серії ХВ № 000450 від 13 жовтня 2017 року та на підставі адвокатської угоди № 121192 про надання правничої допомоги від 29 листопада 2021 року, яку надано разом з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Пунктом 4.1 цієї угоди передбачено, що вартість послуг виконавця за подачу позову та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції становить 8 000,00 грн. Вартість послуг виконавця в разі перегляду судового рішення в суді апеляційної інстанції визначається сумою, що зазначена в пункті 4.1.
26 вересня 2023 року адвокатом Міліруд Є.О. та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі наданих послуг, за яким виконавець надав, а клієнт прийняв юридичні послуги у формі: аналіз наданих документів, вивчення судової практики у справах даної категорії; підготовка позовної заяви про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини; підготовка заяви про забезпечення позову; підготовка письмових пояснень до позовної заяви після ознайомлення зі спадковими справами в суді; підготовка заяви про заперечення про судові витрати представника відповідача; участь в судових засіданнях суду першої інстанції; підготовка апеляційної скарги; участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Вартість за даним актом визначена сторонами в пунктах 4.1, 4.2 договору та визначається в розмірі 8 000,00 грн за подачу позову та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції та 8 000,00 грн в разі перегляду судового рішення в суді апеляційної інстанції, загалом 16 000,00 грн. Приймаючи до уваги той факт, що апелянтом в даній справі виступив саме позивач, тому вартість послуг адвоката була заздалегідь визначена сторонами в пункті 4.2 договору та становить 8 000,00 грн.

Як вбачається з копії прибуткового касового ордеру № 46 від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 сплачено 16 000,00 грн за адвокатською угодою № 121192 від 29 листопада 2021 року про надання правничої допомоги. 

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна О.О., Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено, встановлено ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2270,00 грн судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

02 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку, тобто в межах передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку, ОСОБА_1 через свого представника направив до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Як вбачається з матеріалів справи адвокатом Мілірудом Є.О. до суду першої інстанції подано позовну заяву, заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із уточненою позовною заявою, клопотання про витребування доказів, заяву про забезпечення позову, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, клопотання про перенесення розгляду справи, клопотання про проведення судового засідання без участі сторони, пояснення до позовної заяви після отримання спадкових справ, клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, заперечення на заяву про розподіл судових витрат (в суді першої інстанції), апеляційну скаргу.

Також матеріали справи свідчать про те, що в суді першої інстанції адвокат Міліруд Є.О. був присутній у судових засіданнях: 11 лютого 2022 року - 53 хвилин, 20 березня 2023 року - 69 хвилин 25 квітня 2023 року - 6 хвилин, 22 травня 2023 року - 71 хвилину, 20 червня 2023 року - 67 хвилин; у суді апеляційної інстанції: 26 вересня 2023 року - 30 хвилин, що підтверджується протоколами судових засідань.

При цьому слід звернути увагу на позицію Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22, згідно якої при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20. 

Як вбачається з матеріалів справи та змісту судового рішення, правова позиція ОСОБА_1 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями, а адвокат Міліруд Є.О. надавав правову допомогу ОСОБА_1 в усіх цих інстанціях, тому, відповідно, був обізнаний у справі з усіма обставинами, що з неї випливають. 

Тому, враховуючи наведене, а також те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, з урахуванням обсягу та складності наданих позивачу послуг з правничої допомоги протягом розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанціях, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат судова колегія вважає, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанціях в розмірі 10 000,00 грн.

Доводи ОСОБА_3 про те, що у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення судових витрат в суді першої інстанції в силу відсутності повноважень апеляційного суду ухвалювати додаткове рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на частину 13 статті 141 ЦПК України.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення судового збору в розмірі 2 664,00 грн, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 1 частини першої  статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою підлягає сплаті судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на час подання заяви 908,00 грн.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями при поданні апеляційної скарги на рішення суду оплаті підлягає судовий збір - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
Отже, за подання апеляційної скарги  ОСОБА_1  підлягав оплаті судовий збір у розмірі 1 362,00 грн (908,00 грн*150%).

Однак, при поданні апеляційної скарги  ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 4 026,00 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0.3072070445.1 від 29 червня 2023 року.

Таким чином, сума зайво сплаченого судового збору становить 2 664,00 грн (4 026-1 362) та підлягає поверненню ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року в складі судді Рубіжного С.О. по справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Людмила Миколаївна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби в Основ`янському районі міста Харкова повернути ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 2 664,00 грн, сплачених 29 червня 2023 року за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3072070445.1 АТ КБ «ПриватБанк» на розрахунковий рахунок UA398999980313161206080020661, отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                                 Ю. М. Мальований

В.Б. Яцина 

Повний текст додаткової постанови складено 12 червня 2024 року.