ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року                                         м.Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пилип`юка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2024 року,–

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 тис. грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 08 квітня 2024 року, о 17 год. 00 хв., керував автомобілем «Iveco 35 C12», д/н НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 140 в с. Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, від керування транспортним засобом був відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. Тим самим, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
На таке судове рішення захисник Пилип`юк О.М. подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову суду та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Посилається на те, що наявний у справі відеозапис боді камер працівників патрульної поліції не є безперервним та на ньому відсутні дата, час та номер пристрою, тому його не можна вважати належним та допустим доказом по справі.

Провадження №33/822/407/24 Головуючий у І інстанції: Скорейко В.В.
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Наголошує, що відсутність на відеозаписах дати та часу не дає можливості відслідкувати час, який необхідний для достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Сам факт визнання особою факту керування транспортним засобм не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.
Також зазначає, що суд неправомірно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки суди не вправі застосовувати його, коли винна особа такого права взагалі не мала.
На підставі наведеного вважає що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 .
Також апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому зазначає, що 17.05.2024 року Чернівецьким апеляційним була винесена постанова про повернення апеляційної скарги, оскільки він(захисник) не додав до апеляційної скарги засвідчений підписами витяг з договору про надання правової допомоги, який обов`язково додається до ордера.Зазначену постанову отримав 21.05.2024 року, тому вважає, що необхідно поновити строк на оскарження постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24.04.2024 року. 

ОСОБА_1 та його захисник Пилип`юк О.М. належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явились, захисник подав клопотання про здійснення апеляційного розгляду без його та ОСОБА_1 участі. За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка учасників справи не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши доводи апелянта, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.
Із долучених до матеріалів справи даних вбачається, що захисник ОСОБА_2 вперше подав апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження (а.с.23),однак не долучив документу на підтвердження своїх повноважень,а тому апеляційна скарга була повернута судом.
Відповідно,повторно апеляційна скарга із підтверджуючими повноваження захисника документами подана апелянтом уже поза межами процесуального строку.Такі обставини апеляційний суд вважає поважними причинами,за яких процесуальний строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Таких вимог суддя районного суду дотримався, а висновок про винуватість ОСОБА_1 відповідає фактичним обставинам справи.
Мотивуючи рішення,суд правильно посилався на протокол про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1).
Зі змісту акту огляду та направлення водія на огляд від 08.04.2024 року вбачається,що водій ОСОБА_1 підлягав огляду у зв`язку із наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння,у тому числі, запах алкоголю із порожнини рота,порушення мови, однак від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі водій відмовився (а.с.4,5).

Згідно ст.266 КУпАП процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із фіксацією відмови вбачається із відеозапису боді камер поліцейських.
Всупереч доводам захисника,на відео зафіксований рух та зупинка транспортного засобу «Iveco 35 C12», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.п. 2.3в ПДР України та п.п. 2.1а ПДР України (постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за таке порушення наявна на а.с.2).
Після зупинки у ході спілкування у поліцейського виникли підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, через наявність запаху алкоголю із порожнини рота,а ОСОБА_1 підтвердив,що вживав пиво.
Отже,у поліцейських були наявні законні підстави для пред`явлення вимоги водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Разом із тим,пройти огляд на місці зупинки або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. 
Наслідки відмови у виді складення протоколу за ст.130 ч.1 КК України водієві були роз`яснені.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що у 17 год. під час керування автомобілем зупинений працівниками поліції за те, що не був пристебнутий. В ході спілкування працівниками патрульної поліції було виявлено у нього запах алкоголю з порожнини рота. Зізнався, що вживав алкогольні напої (пиво)(а.с. 3).
Точні дата та час,коли ОСОБА_1 керував транспортним засобом(08.04.2024 року о 17 год.) з ознаками алкогольного сп`яніння та направлявся на огляд до медичного закладу(17-45 год.08.04.2024 року),від якого відмовився,зазначені у вказаних вище процесуальних документах(протоколі про адміністративне правопорушення,постанові про накладення адміністративного стягнення,направленні водія на огляд та поясненні).
Вказані документи підписані ОСОБА_1 без застережень,перебіг подій підтверджується та узгоджується із відеозаписом боді камер, а тому не зазначення точного часу та дати на відео не впливає на достовірність цього доказу.
На відео також зафіксовано,що ОСОБА_1 просив «якось залагодити питання» у позапроцесуальний спосіб та був неодноразово попереджений,що за такі дії передбачена кримінальна відповідальність,а потім була викликана слідчо оперативна група.
Доводи захисника, про те, що районний суд неправомірно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є необгрунтованими.
Позбавлення права керувати транспортними засобами є обов`язковим додатковим стягненням за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно відеозапису, ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції,що посвідчення водія у нього вилучене,оскільки він був позбавлений права керування за вчинення правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Крім того,закон(ч.3 ст.30 КУпАП) прямо  регулює випадки,коли особа, позбавлена права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинила нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. У такому разі до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення.
Отже,попереднє позбавлення особи права керування жодним чином не перешкоджає накладенню такого стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення. 
Викладені апелянтом доводи не впливають на правильність судового рішення та не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова суду є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Пилип`юка О.М. залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду                                          О.О. Дембіцька