ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 травня 2024 року           справа №200/7335/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Муфазалова Сергія Рашитовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 200/7335/23 (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідачаів, що виразилася у не організації, не проведенні, не складанні акту службового розслідування за нещасним випадком за формою НВ-3, який стався 23.05.2023 із військовослужбовцем ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2023 № 1738***, в умовах воєнного стану;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати нещасний випадок із військовослужбовцем ОСОБА_1 , що стався 23.05.2023 під час виконання бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2023 № 1738***, в умовах воєнного стану, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби та скласти акт за формою НВ-3;
- зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердити акт за формою НВ-3 та видати наказ у якому зазначити відомості передбачені п.18 Наказу Міністерства оборони України від 28.10.2021 № 332 і на підставі цього наказу скласти довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800. 
Разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в задоволені клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - подання заяви про поновлення строку звернення до суду, доказів поважності причин його пропуску.
На виконання вимог ухвали позивачем надана відповідна заява, в якій позивач зазначив, що 23.05.2023 він був госпіталізований до військового шпиталю внаслідок травмування і йому повідомлено про призначення службового розслідування, в ході якого позивач 23.05.2023 надав пояснення.
У період з 30.05.2023 по 06.06.2023 позивач проходив військово-лікарську комісію. 01.06.2023 подав рапорт про надання результатів розслідування нещасного випадку. 
В подальшому позивача переведено до іншої частини. Зазначив, що проходить військову службу та не завжди мав змогу звернутися з позовом до суду. Вважав, що з 24 лютого 2022 року перебіг позовної давності зупинився, оскільки позивач перебуває у складі Збройних Сил України, на весь час дії воєнного стану. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі. В ухвалі зазначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, - поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих сторонами доказів. 
11 січня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. 
В обґрунтування зазначено, що в межах розгляду справи №200/4089/23, відповідачем надавалися заперечення від 19.09.2023, в яких зазначалося про відсутність підстав проведення розслідування, про що ОСОБА_1 та його представнику повідомлено належним чином.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду відповідно до чч. 3, 4 ст. 123 КАС України.
Не погодившись з судовим рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду.
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Висновки суду першої інстанції щодо пропуску строку звернення до суду є помилковими, оскільки «мапа тривог» з травня по грудень 2023 року свідчить, що війна не надавала змоги позивачу та його представнику постійно дбати та контролювати коло відповідачів та Донецький зональний відділ.
Також відсутні докази, що позивач та його представник були обізнані про прийняте рішення за поясненнями від 23.05.2023.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
18 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо відсутності організації, проведення, складання акту службового розслідування за нещасним випадком за формою НВ-3, який стався 23.05.2023 із військовослужбовцем ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2023 № 1738***, в умовах воєнного стану.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - подання заяви про поновлення строку звернення до суду, доказів поважності причин його пропуску.
На виконання вимог ухвали позивачем надана відповідна заява, в якій позивач зазначив, що 23.05.2023 він був госпіталізований до військового шпиталю, де йому повідомлено про призначення службового розслідування, до складу якої увійшов представник ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_4 , який 23.05.2023 прийняв пояснення від ОСОБА_1 . 
Також, позивач зазначив про наявність рапорту від 01.06.2023 (вх. № 2765) про надання результатів розслідування нещасного випадку. Цей рапорт зазначений в наказі начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.06.2023 № 161 про зарахування до списків особового складу та на грошове забезпечення з 07.06.2023 ОСОБА_1 .
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі. В ухвалі зазначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а в разі, якщо такий строк пропущений, - поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих сторонами доказів. 
11 січня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. 
В обґрунтування зазначено, що будь-які рапорти, повідомлення про “нещасний випадок 23.05.2023” від ОСОБА_1 не надходили. Комісія з розслідування нещасного випадку не призначалася. Щодо “рапорту від 01.06.2023 № 2765” відповідач зазначив про технічну помилку під час оформлення витягу з наказу № 161 від 01.06.2023 в частині зазначення назви документа з вихідною датою та номером “від 01.06.2023 № 2765”. В дійсності цей документ замість “рапорт ОСОБА_1 ” має назву “Повідомлення про прийняття кадрових рішень”.
Крім того, в межах розгляду справи № 200/4089/23, відповідачем надавалися заперечення від 19.09.2023, в яких зазначалося про відсутність підстав проведення розслідування, про що ОСОБА_1 та його представнику повідомлено належним чином.
Щодо посилання позивача на неможливість своєчасного звернення до суду у зв`язку із проходженням військової служби, відповідач зазначив, що в період з серпня 2023 року позивачем та/або його представником подавалися звернення до судів різних інстанцій (справи № 200/4089/23, № 200/4329/23, № 200/4372/23, № 200/10299/20). Крім того, за період з червня 2023 по грудень 2023 року представником позивача та позивачем сформовані та надані адвокатські запити щодо позивача.
Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовні вимоги, виходив з того, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду з цим позовом, причини пропуску є неповажними.
Оцінка суду.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
На підставі частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття “дізнався” та “повинен був дізнатись”.
Так, під поняттям “дізнався” необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття “повинен був дізнатися” необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Як свідчать матеріали справи позивач посилається на те, що 23.05.2023 року з ним стався нещасний випадок, за наслідками якого відповідачами не проведено службове розслідування, не складено акт про нещасний випадок. У період з 30.05.2023 по 06.06.2023 позивач проходив військово-лікарську комісію. 01.06.2023 подав рапорт про надання результатів розслідування нещасного випадку. Проте, такий рапорт в матеріалах справи відсутній.
З позовом до суду позивач звернувся 18 грудня 2023 року.
Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями передбачена наказом Міністерства оборони України № 332 від 27.10.2021 “Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України” (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 3 Інструкції командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний: протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо) (пункт 5 Інструкції).
Згідно з пунктом 8 Інструкції комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
На підставі пункту 17 Інструкції командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3.  Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються), зокрема, безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особ. У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк. 
Як свідчать матеріали справи позивачем 23.05.2023 надані пояснення майору ОСОБА_4 щодо обставин нещасного випадку, отже, позивач мав дізнатися про порушення своїх прав (відсутність висновку службового розслідування, невручення на восьмий робочий день відповідного акту) на восьмий робочий день, тобто 02.06.2023.
Отже, місячний строк звернення до суду спливає 03.07.2023.
Крім того, в межах справи № 200/4089/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 надавалися заперечення на відповідь на відзив від 19.09.2023 (вих. № 11704/юк), в яких відповідач зазначив про відсутність підстав для проведення службового розслідування та складання відповідного акту. В цьому випадку місячний строк звернення до суду спливає 20.10.2023.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовом тільки 18 грудня 2023 року, тому він пропустив строк звернення до суду з цим позовом.
Є безпідставними посилання позивача, що про бездіяльність відповідачів він дізнався тільки 14.12.2023 з відповіді № 14859/юк ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, як зазначалося вище, в межах справи № 200/4089/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 у запереченнях від 19.09.2023 вже зазначалося про відсутність підстав для проведення службового розслідування та складання відповідного акту. 
Щодо доводів апелянта про неможливість своєчасно звернутися до суду в зв`язку із проходженням військової служби під час дії воєнного стану суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і триває на теперішній час.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389 встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 389 у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Тобто, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. 
Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Враховуючи те, що процесуальний строк на звернення до суду з позовом у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачем, який проходить військову службу, але за умови надання ним до суду належних доказів поважних причин для поновлення процесуального строку.
Проте, як свідчать матеріали справи, позивач, посилаючись на неможливість своєчасного звернення до суду з цим позовом з підстав несення військової служби в період дії воєнного стану, за період з серпня 2023 року мав можливість звертатися з позовами, запитами, клопотаннями до судів різних інстанцій у інших справах (№ 200/4089/23, № 200/4329/23, № 200/4372/23, № 200/10299/20), що свідчить про безпідставність посилань апелянта, як на поважні причини пропуску строку звернення до суду, на проходження ним військової служби під час дії воєнного стану.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частиною третьою статті 123 цього Кодексу.
Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з цим позовом поза межами строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України, причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом, є неповажними, - суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду та відсутністю поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Муфазалова Сергія Рашитовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 200/7335/23 – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 200/7335/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 13 травня 2024 року та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                                І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                           А.В. Гайдар

                                                                                                           Е.Г. Казначеєв