ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2917/24 Справа № 205/4457/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бізяєва Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Халаджи О. В.
суддів: Космачевської Т.В., Максюти Ж.І.,
секретар Піменова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (суддя першої інстанції Бізяєва Н.О., повний текст рішення складено 06 грудня 2023 року),

В С Т А Н О В И В:

4 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29.12.2010 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5261.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Із вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 та через свого представника ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та з порушенням правил звернення виконавчих документів до примусового виконання.
Наголошує на тому, що відомостей про можливе виконання чи саткове виконання зобов`язань за кредитним договором нотаріусу надано не було.
Вказує, на те, що матеріалами справи не підтверджено факт вручення чи іншим чином ознайомлення позивачки з досудовою вимогою чи її ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 2017 року.
Нотаріус не повідомляла позивачку про те, що до неї звернулись з заявою про вчинення виконавчого напису.
Зазначає, що про наявність боргу ОСОБА_1 , дізналась лише у червні 2023 року.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , просив рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Від начальника Другого правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерини Астапенкової надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що у відділі у період з 27.03.2017 року по 23.05.2018 року перебувало виконавче провадження № 53649855 з примусового виконання виконавчого напису № 5261 виданого 29.12.2010 року.
Начальник відділу просила ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та матеріалів справи.
Від представника АТ «ПроКредит Банк» Бурої А.А., надійшов відзив на апеляційну скаргу, де вказано, що з моменту вчинення виконавчого напису до моменту пред`явлення позову минуло 12 років, 6 місяців, 6 днів. Станом на сьогоднішній день зі сплином більше 12 років ОСОБА_1 не погасила існуючу заборгованість та не вживала жодних заходів щодо оскарження заборгованості. Також, ОСОБА_1 не оскаржувала кредитний договір та договір застави.
ОСОБА_3 , просила оскаржуване рішення залишити без змін.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно Договору застави рухомого майна №120-Д38 від 24.12.2007 року застоводавець ОСОБА_1 для забезпечення повного виконання основних зобов`язань (рамкова угода №121 від 31.10.2005 р.; рамкова угода №120 від 31.10.2005р.) передала заставодержателю ЗАТ «ПроКредит Банк» у заставу транспортний засіб: тип –Фургон Малотонажний –В, марка ГАЗ, модель 33021, рік випуску 1999, колір білий, номер шасі № НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_4 , загальна вартість застави 17 500,00 грн.
16.03.2009 року між  ОСОБА_1 та ЗАТ «ПроКредит Банк» укладений Договір про надання траншу №1501.21847/121 від 16.03.2009 р.
Згідно п. 1 Кредитор на підставі та умовах Рамкової Угоди №121 від 31.10.2005 р., а також цього Договору зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобов`язань та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених Рамковою угодою та цим договором.
Відповідно умов п. 2 Договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 14 650,00 дол. США, стоком на 12 місяців, зі сплатою процентів 22% річних, виходячи з 360 календарних днів у році, цільове призначення: задоволення особистих неспоживчих потреб, 1,5% комісії за дострокове погашення кредиту.
Згідно вимог п. 3 кредит видається у дату, вказану у Графіку повернення кредиту і сплати процентів, що є Додатковм №1 до цього Договору за умови сплати комісії за видачу кредиту.
Згідно до п. 4 Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком в черговості, встановлення Рамковою угодою.
Також п. 6.3.4 передбачено звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу (а.с. 130-132). 
11.01.2010 ПАТ «ПроКредит Банк» було направлено вимогу ОСОБА_1 про повне дострокове погашення кредиту. Загальна сума заборгованості, яку позичальник повинен сплатити на користь банку станом складає 9 869,10 доларів США.
28.12.2010 року ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Лозенко В.В. із заявою про вчинення виконавчого напису. В якій зазначив, що боржник станом на 27.12.2010 не виконує умов Кредитного договору (період за який здійснюється стягнення за Кредитним договором з 07.10.2009 р. по 27.12.2010 р.), загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 27.12.2010 складає 213 977,21 грн. З метою задоволення вимог АТ «ПроКредит Банк» по погашенню часткової заборгованості ОСОБА_1 по кредиту за Договром про надання траншу №1501.21847/121 від 16.03.2009 року у розмірі 25 000,00 грн. просили вчинити виконавчий напис, запропонувавши звернути стягнення на транспортний засіб: тип –Фургон Малотонажний –В, марка ГАЗ, модель 33021, рік випуску 1999, колір білий, номер шасі № НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 . Зазначається про направлення та вручення вимоги боржнику 11.01.2010 р.
До заяви про вчинення виконавчого напису додано копію Договору про надання траншу № 1501.2174/21 від 16.03.2009, копію Договору застави рухомого майна №120-Д38 від 24.12.2007, статут ПАТ «ПроКредит Банк» в редакції 2012 року, копію заяви приватному нотаріусу від 28.10.2010 року про вчинення виконавчого напису на Договрі застави рухомого майна 3120-Д38, розрахунок заборгованості станом на 27.12.2010 р., копія Листа-вимоги до боржника про повне дострокове погашення кредиту від 11.01.2010р. з відміткою про вручення особисто ОСОБА_1 , копія Заявки на отримання кредиту. 
29.12.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Лозенко В.В., вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №5261 про звернення стягнення на транспортний засіб: тип –Фургон Малотонажний –В, марка ГАЗ, модель 33021, рік випуску 1999, колір білий, номер шасі № НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , який налижить на праві власності на підставі свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , зазначене майно, на підставі договору застави рухомого майна №120-Д38 від 24.12.2007 року, укладеного між ЗАТ «ПроКредит Банк», реорганізованим у ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І. від 24.12.2007 року за №3442, передане у заставу ЗАТ «ПроКредит Банк» у забезпечення зобов`язання ОСОБА_1 за договором про надання траншу 31501.21847/121 від 16.03.2009 року, укладеного на підставі Рамкової угоди №121 від 31.10.2005 року, додаткової угоди до рамкової угоди №1 від 10.10.2006 р, до договору про внесення змін та доповнень до рамкової угоди №2 від 24.12.2007 року. Строк за який проводиться стягнення: з 07.10.2009 р. по 27.12.2010 р. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного вище рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги ЗАТ «ПроКредит Банк», реорганізованого у ПАТ «ПроКредит Банк» у розмірі – 25 000,00 грн., а також витрати пов`язані з нотаріальним вчиненням виконавчого напису в розмірі 250,00 грн.
27.03.2017 державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального упралвннія юстиції у Дніпропетровській області Демського Г.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53649855 з виконання виконавчого напису № 5261 від 29.12.2010, про звернення стягнення на т/з: тип –Фургон Малотонажний –В, марка ГАЗ, модель 33021, рік випуску 1999, колір білий, номер шасі № НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості 25 250,00 грн. перед ПАТ «ПроКредит Банк».
27.03.2017 державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального упралвннія юстиції у Дніпропетровській області Демського Г.С. винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: т/з: тип –Фургон Малотонажний –В, марка ГАЗ, модель 33021, рік випуску 1999, колір білий, номер шасі № НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 .
23.05.2018 державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Демського Г.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відмовляючі у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкю пропущено строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом.
Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
За змістом п. 1 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172 (в редакції від 29.11.2001 року, що діяла на час вчинення спірного виконавчого напису 29.12.2010 року), відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Розділом 32 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р.за № 283/2882 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено:відомості про найменування і адресу стягувача та боржника;дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи;строк, за який має провадитися стягнення;інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
Заява може містити іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі, якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.
З наданих документів встановлено, що вимога відповідача про погашення заборгованості була направлена позивачу 11.01.2010 року та отримана останнім 11.01.2010 року.
Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис після спливу тридцяти днів після направлення письмової вимоги про усунення порушень.
Також апеляцйний суд вважає, що отримання позивачкою вимоги банка 11.01.2010 року не вказує, про намір останнього звертатисть до нотаріусу для вчинення виконавчого напису, отримання даної вимога засвідчує тільки намір банку у подальшому здійснювати дії, щодо стягнення заборгованості у випадку не погашення її у добровільному порядку.
Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.
Пунктом 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 2 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.
Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису.
З досліджених документів випливає, що у письмовій вимозі про усунення порушень, наводилась заборгованість, до якої включено борг по процентах, капітал дострокового погашення, пеня, всього 9869,10 дол. США (курс НБУ на дату розрахунку 7,9615 грн.). У виконавчому написі звернуто стягнення за боргом станом на 27.12.2010 (період за який здійснюється стягнення за кредитним договором з 07.10.2009 по 27.12.2010), який складається з частково погашення заборгованості за кредитом, у розмірі 25 000,00 грн.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Таким чином, нотаріусом вчинено виконавчий напис до частини вимог поза строками давності.
Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
За наведених обставин, враховуючи, що виконавчий напис вчинено до вимог по за строками давності, суд приходить до висновку, що заборгованість за якою вчинено виконавчий напис не є безспірною, що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що непідлягає виконанню, а тому апеляційний суд вважає, що позов ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що відсутні належні та допустимі докази фактичного повідомлення банком позивача перед вчиненням виконавчого напису, для надання їй можливості усунути порушення зобов`язання.
Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс 18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706 цс 19).
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018 св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164 св 19).
Як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Що стосується посилання суду першої інстанції на пропуск позвачкою позовної давності, то слід зазначити наступне. 
Доводи про звернення ОСОБА_1 до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено банком у суді першої інстанції, є безпідставними. Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Загальний строк позовної давності відповідно до статті 257 ЦК України становить три роки. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина третя статті 253 ЦК України). 
Отже, стаття 261 ЦК України визначає, що початком перебігу строку є день, коли особа довідалась або повинна була (могла) довідатися про порушення свого права. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.
Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статями 12, 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152 цс 14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16, провадження № 12-128 гс 19.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, правильно встановив ті обставини, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис із порушенням, проте безпідставно дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 строк позовної давності пропущено, про застосування якого заявлено банком, оскільки представником Банку не була надано належних доказів того, що позивачка була обізнана про вчинення виконавчого напсу у 2010 році чи про відкриття виконавчого провадження у 2017 році на підставі виконавчого напису.
Апеляційний суд вважає, що в даному випадку позивачка звернулась за захистом своїх прав, коли останній стало відомо про їх порушення, у 2023 році, про що свідчать адвокатські запити долучені до позову.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року підлягає скасуванню із ухваленняи нового, про задоволеня позових вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк», третя особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна, Другий правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29.12.2010 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5261.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2684 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Судді:                                                                                О. В. Халаджи
                                                                               
                                                                               Т.В. Космачевська                                                                        
Ж.І. Максюта

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2024 року.

Головуючий-суддя                                                                 О. В. Халаджи