П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/12910/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.   
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
16 квітня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2023 року позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив скасувати постанову від 13.06.2023 ВП №70959305 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом І інстанції не взято до уваги, що 16.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - постанова Nє118), пунктом 1 якої установлено, що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсії у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,14. Відповідно до пункту 2 постанови №118 встановлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. 
Враховуючи зазначене, з 01.03.2022 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». 
Апелянт зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Законами України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, максимальний розмір пенсії з врахуванням норм ст. 43 Закону  не повинен перевищувати з 01.01.2022 - 19340,00 грн, з 01.07.2022 - 20270,00 грн, з 01.12.2022 – 20930,00 грн.
В свою чергу, апелянт вказує, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2022 у справі №560/4353/22 нe зобов`язано відповідача проводити перерахунки та виплату пенсії ОСОБА_1 у подальшому без обмеження максимальним розміром, тому розмір пенсії до виплати з 01.03.2022 становив 20336,71 грн. 
При цьому, правовідносини, врегульовані рішенням Хмельницького адміністративного суду від 05.05.2022 у справі №560/4353/22 щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 вирішені до моменту внесення змін до пенсійного законодавства, зокрема проведення індексації розміру пенсій. Пенсія ОСОБА_1 та виплачується згідно норм діючого законодавства. 
Положенням про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року Nє28-2 передбачено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.
Апелянт зауважує, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2022 по справі №560/4353/22 виконано в повному обсязі, відповідно до вимог чинного законодавства. 
Враховуючи викладене, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця від 13.06.2023 ВП №70959305 про накладення штрафу. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням від 05.05.2022 по справі №560/4353/22, яке набрало законної сили, Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% на 80% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку, згідно оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області", та обмеження її максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% від суми грошового забезпечення, зазначеного в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" №1376 від 07.07.2021,  без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
27.01.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі №560/4353/22.
На примусовому виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №70959305 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 №560/4353/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% від суми грошового забезпечення, зазначеного в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" від 07.07.2021 №1376, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Постановою від 14.04.2023 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/4353/22 у спосіб та порядок визначений виконавчим документом наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф в розмірі 5100,00 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі №560/8140/23 (залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 року) у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови було  відмовлено.
17.05.2023 на адресу відповідача  надійшла заява від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до якої встановлено що станом на 17.05.2023 рішення суду боржником не виконано, так як проводиться виплата пенсії без врахування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/4353/22, а з обмеженням граничного розміру пенсії.
13.06.2023 державним виконавцем було складено акт про невиконання рішення суду.
В ході повторної перевірки виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що  рішення суду не виконано, тому державним виконавцем відділу винесено постанову про накладення штрафу від 13.06.2023 ВП №70959305, якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн. 
Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню у встановлений законом строк, а виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Щодо оцінки виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/4353/22, суд першої інстанції вказав, що виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться з обмеженням граничного розміру, що підтверджується наданим до суду розрахунком отриманої пенсії.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  не мало законних підстав повторно обмежувати  граничний  розмір пенсії ОСОБА_1 , тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними, у зв`язку з чим твердження позивача про виконання в повному обсязі рішення суду є безпідставним.
У зв`язку з тим, що станом на 14.04.2023 рішення суду не виконано про що складено акт державного виконавця та відповідно до ст.ст.63,75 Закону України “Про виконавче провадження” за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/4353/22, у спосіб та порядок встановлений виконавчим документом накладено на боржника штраф в розмірі 5100,00 грн. та повторно зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду у спосіб та порядок встановлений виконавчим документом.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі №560/8140/23 (залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023 року) у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області визнання протиправною та скасування постанови було  відмовлено.
Тобто, зазначеним судовими рішеннями встановлена правомірність накладення первинного штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду №560/4353/22.
Оскільки в процесі судового розгляду будь-яких інших доказів виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/4353/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області суду не надано, суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець правомірно прийняв постанову про накладення на пенсійний орган штрафу в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду, у зв`язку з чим адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.
Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частинами 2 та 3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі-рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.1 ч.2 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Як передбачено ст.63 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.75 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Згідно з ч.2 ст.75 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його власного волевиявлення.
Так, згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду в адміністративній справі №560/4353/22 судом визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% на 80% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку, згідно оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області", та обмеження її максимальним розміром. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% від суми грошового забезпечення, зазначеного в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" №1376 від 07.07.2021, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням раніше проведених виплат. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.12.2019 склав 20336,71 грн. Сума доплати за період з 01.12.2019 по 30.08.2022 становить 79085,55 грн. В подальшому з 01.03.2022 позивач провів перерахунок пенсії стягувача згідно постанови Кабінету Міністрів України №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", знову обмеживши розмір пенсії з 01.03.2022, відповідно до розрахунку розмір пенсії становив 23150,38 грн., до виплати 20336,71 грн.
Тобто, з наданих органу ДВС розрахунків та протоколів перерахунків встановлено, що пенсійний орган здійснив обмеження розміру пенсії стягувача під час перерахунку з 01.03.2023.
Крім того, з наявних матеріалів справи не вбачається повнота виплати належної суми за період з 01.12.2021 та в подальшому.
Колегія суддів враховує, що судове рішення підлягає виконанню у спосіб та у порядку визначеними таким рішенням. Якщо судове рішення є незрозумілим сторонам у справі або державному виконавцю останні наділені правом на звернення до суду з відповідною заявою в порядку визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення можлива виключно в порядку визначеному статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.
З урахуванням зазначеного, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/4353/22 в частині здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, в повній мірі не виконане.
Водночас, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.
Колегія суддів враховує, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Щодо доводів в частині відсутності коштів, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10. 2021 у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 зазначив, що невиконання судового рішення органом Пенсійного фонду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Між тим, як на підставу щодо невиконання в повному обсязі судового рішення у вищезазначеній справі, позивач вказує на відсутність фінансування необхідного на виплату коштів за судовими рішеннями.
Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.
Частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Згідно з п.п. 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.
Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.
Враховуючи те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не змогло здійснити виплату перерахованої пенсії у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення немає.
Однак, оскільки позивач не виконав рішення суду в частині виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, то відповідач правомірно наклав санкцію на позивача.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.05.2023 у справі № 560/8140/23, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2023, встановлено правомірність накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за невиконання рішення суду від 05.05.2022 в адміністративній справі № 560/4353/22.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обов`язок виконання рішення суду позивачем не дотримано, у зв`язку з чим державний виконавець постановою від 13.06.2023 в рамках виконавчого провадження ВП № 70959305 правомірно застосував штраф до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у розмірі 10200,00 грн (за повторне невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2022 в адміністративній справі № 560/4353/22).
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 4 ст.272, 328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Смілянець Е. С.