Справа №755/5373/24                                                                                                  Головуючий в суді І інстанції Курило А.В.
Провадження № 33/824/3035/2024                                                                               Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2024 року                                                                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-?, ч.1 ст.130 КпАП України
 
                                                     ВСТАНОВИВ:                                                
 
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-?, ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення, із застосуванням ч.2 ст.36 КпАП України, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 гривень із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Не погоджуючись із цією постановою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в цій частині, із закриттям провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що матеріали справи не містять його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122-? КУпАП сторона захисту не оскаржує та погоджується з постановою суду у цій частині.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 723480, 02 березня 2024 року ОСОБА_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану світовідбиваючим диском та продовжив рух далі, маневруючи та порушуючи ПДР, у подальшому був заблокований спеціальним транспортним засобом 114539 по вулиці Березняківська. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.4 ПДР України.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 723479, ОСОБА_1 , 02 березня 2024 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом « Infiniti Q 50», номерний знак НОМЕР_2 , рухався вулицею Березняківська, 31, у місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від медичного огляду, для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я відмовився, запис у журналі №33. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п 2.5 ПДР України.
Факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку був зафіксований за допомогою спеціальних технічних приладів - на нагрудну камеру поліцейських № 473888/472014.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних і допустимих доказах, а саме: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 723479 від 02 березня 2024 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення п.2.5 ПДР України; направленням на огляд у закладі охорони здоров`я, з якого вбачається, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги щодо не доведеності факту його відмови від проходження огляду, відхиляються судом, позаяк вказане не знайшло свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та спростовується сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими, в порушення вимог п.2.5. ПДР, відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яку поза розумним сумнівом доведено сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                     Ярослав МЕЛЬНИК