ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року	Львів	Справа № 500/7920/23 пров. № А/857/6918/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року (ухвалене головуючим – суддею Баб`юком П.М. у м. Тернопіль) у справі № 500/7920/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,  

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 16.10.2023 про призначення адвоката для надання правової допомоги, складення документів процесуального характеру та представництва інтересів у кримінальних провадженнях №42023000000001660 і №42023000000001661, а також для складення трьох скарг на бездіяльність ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР та представництва інтересів в судах під час розгляду даних трьох скарг;
зобов`язати Західний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги розглянути заяви ОСОБА_1 від 16.10.2023 про призначення адвоката для надання правової допомоги, складення документів процесуального характеру та представництва інтересів у кримінальних провадженнях №42023000000001660 і №42023000000001661, а також для складення трьох скарг на бездіяльність ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР та представництва інтересів в судах під час розгляду даних трьох скарг, з інших питань та за результатами розгляду прийняти рішення.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань №9». Позивач 16.10.2023 направив до відповідача заяви, у яких просив призначити йому адвоката для надання правової допомоги, складення документів процесуального характеру та представництва його інтересів у кримінальних провадженнях №42023000000001660 і №42023000000001661, а також для складення документів процесуального характеру, а саме: трьох скарг на бездіяльність працівників Відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції  в Полтавській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, інші заяви та клопотання необхідні для подання даних трьох скарг та представництва інтересів в судах під час розгляду даних скарг.
Проте, листом від 07.11.2023 відповідач відмовив у наданні правової допомоги обґрунтовуючи неможливістю встановлення процесуального статусу позивача у вказаних кримінальних провадженнях та неможливістю встановлення наявності та суті правових питань, що і слугувало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 в задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що в даних правовідносинах відповідач вчинив дії передбачені Законом України «Про безоплатну правову допомогу» щодо усунення недоліків, які містили звернення позивача від 16.10.2023 для можливості прийняття рішення про надання йому безоплатної вторинної правничої допомоги.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, так як таке постановлено з порушенням норм матеріального права, без дотримання норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо її доводів та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань №9». 
Судом встановлено, що позивач направив до відповідача звернення від 16.10.2023 щодо залучення захисника у кримінальних провадженнях №42023000000001660, №42023000000001661, а також для складення документів процесуального характеру та представництва його інтересів у кримінальних провадженнях №42023000000001660 і №42023000000001661, а також для складення документів процесуального характеру, а саме: трьох скарг на бездіяльність працівників Відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, інші заяви та клопотання необхідні для подання даних трьох скарг та представництва інтересів в судах під час розгляду даних скарг.
У відповідь на звернення відповідач листом від 07.11.2023 №017/03-19/960 повідомив позивача згідно вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», у зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги (далі - БВПД), поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за БВПД, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право БВПД.
Разом із зверненням про надання БВПД подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 Закону.
Згідно вимог ст.20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», Західний регіональний центр при прийнятті рішення про надання особі безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний перевірити як її належність до однієї з категорій, передбачених ч.1 ст. 14 закону, так і факт відповідності діючому законодавству вимог заявника щодо захисту, вчинення дій чи підготовки документів.
Відповідно до положень частини 2 статті 18 Закону звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно.
Заначено, що з направлених звернень неможливо встановити статус у наведених кримінальних провадженнях, а також наявність та суть правових питань, порушених у скаргах на бездіяльність працівників прокуратури та поліції.
Тому, для прийняття Західним регіональним центром рішення про надання правової допомоги запропоновано ОСОБА_1 повідомити його статус у кожному з наведених кримінальних проваджень з обов`язковим долученням відповідних підтверджуючих документів, а також конкретизувати факти порушення його прав працівниками прокуратури та поліції (а. с. 4, 25).
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено частиною 1 статті 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.
Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги, відповідно до Конституції України, Закон України «Про безоплатну правову допомогу» №3460-VI від 02.06.2011 (далі – Закон №3460).
Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Закону №3460, цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу, що встановлені цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону Закон №3460 безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.
Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону №3460 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Частиною 1 статті 17 Закону №3460 передбачено, що Центр з надання безоплатної правничої допомоги: 1) надає правничі послуги безоплатної первинної правничої допомоги, визначені частиною другою статті 7 цього Закону; 2) здійснює правопросвітництво; 3) приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; 4) забезпечує складання процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу; 5) забезпечує участь захисника під час здійснення досудового розслідування та судового провадження у випадках, якщо захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; 6) забезпечує участь захисника в розгляді справи про адміністративне правопорушення; 7) забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 8) укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, для надання такої допомоги; 9) видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 10) приймає рішення про уповноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги на надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 11) приймає рішення про заміну адвоката чи працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до статті 24 цього Закону; 12) подає клопотання до Координаційного центру з надання правничої допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 24 цього Закону; 13) приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 14) забезпечує надання послуг з медіації у встановленому порядку; 15) подає до Координаційного центру з надання правничої допомоги звіти про свою діяльність; 16) виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної правничої допомоги.
Статтею 18 даного Закону №3460 передбачено, що звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.
У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.
Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.
Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, зазначеним у пункті 9 частини першої статті 14 цього Закону, подається такими особами до центру з надання безоплатної правничої допомоги через адміністрацію установи виконання покарань.
Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно. У такому разі забороняється відмовляти у прийнятті звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з підстав, про які не було зазначено раніше.
Відтак, як вірно зазначено судом, з аналізу вищенаведеного слідує, що законом чітко визначено вимоги до змісту та форми звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, у якому серед іншого, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та надаються документи підтверджують її належність до категорії осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Як встановлено судом, позивач надіслав до відповідача звернення щодо залучення захисника у кримінальних провадженнях №42023000000001660, №42023000000001661, а також для складення документів процесуального характеру та представництва його інтересів у кримінальних провадженнях №42023000000001660 і №42023000000001661, а також для складення документів процесуального характеру, а саме: трьох скарг на бездіяльність працівників Відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції  в Полтавській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, інші заяви та клопотання необхідні для подання даних трьох скарг та представництва інтересів в судах під час розгляду даних скарг.
Разом з тим, позивачем не конкретизовано обставин порушень допущених посадовими особами правоохоронних органів та не зазначено його статус у кримінальних провадженнях №42023000000001660, №42023000000001661.
Судом також встановлено з листа №017/03-19/960від 07.11.2023 наданого у відповідь на звернення позивача від 16.10.2023, що відповідач повідомив позивача на те, що з направлених звернень неможливо встановити його статус у зазначених ним кримінальних провадженнях №42023000000001660 і №42023000000001661, а також наявність та суть правових питань, порушених у скаргах на бездіяльність працівників прокуратури та поліції.
Тому, для прийняття рішення про надання правової допомоги запропоновано ОСОБА_1 повідомити відповідачу його статус у кожному з наведених кримінальних проваджень з обов`язковим долученням відповідних підтверджуючих документів, а також конкретизувати факти порушення його прав працівниками прокуратури та поліції.
Отже вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідачем в межах компетенції, встановлено, що вказані звернення позивача про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, подано без дотримання вимог, визначених статтею 18 Закону №3460, з огляду на що листом №017/03-19/960 від 07.11.2023 позивачу зазначено про недоліки поданих звернень чим дотримано вимоги частини другої статті 18 Закону №3460.
Судом також вірно зазначено, що під протиправною бездіяльністю треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Водночас, в межах спірних правовідносин, відповідач вчинив дії передбачені Законом №3460 щодо усунення недоліків, які містили звернення позивача від 16.10.2023 для можливості прийняття рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правничої допомоги.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даних правовідносинах відповідач діяв в межах та у спосіб встановлених Законом №3460, а тому ним не допущено протиправної бездіяльності щодо звернень позивача, поданих 16.10.2023.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 500/7920/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар