ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 674/109/24
Провадження № 33/4820/421/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду                 Преснякова А.А.
за участю секретаря судового засідання       Жураківського В.В. 
захисника                                                       Солов`я О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солов`я О.В. на постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та
ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді,  ОСОБА_1 14 січня 2024 року о 19 год. 59 хв. в м.Дунаївці по вул. Франца Лендера, 14, керував транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком від 14.01.2024 року №76, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130КУпАП.
Постановою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

       Не погоджуючись із рішенням суду, захисник адвокат Соловей О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Дунаєвецького районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки діям працівників поліції та отриманим доказам, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
       Звертає увагу, що відповідно до протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1  був зупинений о 19 годині 59 хвилин. З того моменту не міг вільно пересуватися. Протокол у справі про адміністративне правопорушення складено лише о 22 годині 59 хвилин, тобто через 3 години. ОСОБА_1 фактично був затриманий працівниками поліції, оскільки підкорився вимозі працівника поліції і з моменту зупинення транспортного засобу і до складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення був обмежений у праві вільного пересування понад годину. Проте у порушення вимог статті 261 КУпАП протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 не складався, родичі про його місцезнаходження не були проінформовані, працівниками поліції затриманий не був забезпечений правом на захист.
       Внаслідок незаконного затримання працівниками поліції отримано докази у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, зокрема: протокол у справі про адміністративне правопорушення, квитанцію про результати огляду на стан сп`яніння. Отже, отримані у справі докази внаслідок затримання ОСОБА_1 не відповідають критеріям допустимості, а тому не можуть доводити вину останнього у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
       Зауважує, що медичне обстеження ОСОБА_1 14 січня 2024 року проведено з порушенням ч.5 ст.266 КУпАП та Інструкції, оскільки висновок щодо результату медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був зроблений виключно на підставі експрес-тесту, який надав лише попередній результат і потребував обов`язкового підтвердження іншими лабораторними методами, чого зроблено не було.
       Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 під час зупинки.

Позиції учасників судового провадження

 Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомив, а тому зазначене не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП. 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 вказав, що внаслідок незаконного затримання докази поліції за ч.1 ст.130 КУпАП є неналежними та недопустимими, також, зауважив, що висновок щодо результату медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, був зроблений виключно на підставі експрес-тесту, який надав лише попередній результат і потребував обов`язкового підтвердження іншими лабораторними методами, чого зроблено не було, отже висновок медичного огляду складено з порушенням вимог Інструкції, тому він не може вважатись належним доказом. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. 
Заслухавши захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду 

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки, зокрема, стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що особа перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За змістом пункту 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тому в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суддею першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 14 січня 2024 року о 19.59 год. в м.Дунаївці по вул. Франца Лендера, керував транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`ягніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу від 14.01.2024 року №76 (а/с 2).
Суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
Сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 14.01.2024 о 19.59 год. не оспорюється та є зафіксованим належним чином на доданому до матеріалів справи відеозаписі.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції взяв до уваги наступні докази: протокол серії ААД № 305280 від 14.01.2024 року, який підписано порушником без зауважень, крім того, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності протоколу він надав пояснення, що не знав про те, що канабіноїд в крові перебуває такий довгий термін (а/с 1); висновок лікаря КПН «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції від 14.01.2024 №76, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння ( а/с 2); відеозаписи, де зафіксовано обставини правопорушення (а/c 9).
На переконання суду долучені до справи докази є належними та допустимими, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Необхідно також наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
       Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. 
Так, доданим до матеріалів справи відеозаписом зафіксована зупинка поліцейськими автомобіля ОСОБА_1 , пропозиція пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що водій погодився та добровільно проїхав до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги». Там ОСОБА_1 пройшов тест на встановлення наркотичного сп`яніння. Зокрема, після проведення першого тесту лікар констатував позитивний результат та підтвердив наявність речовини ТНС (марихуана) у біологічному зразку ОСОБА_1 , що останній не заперечував, не просив повторного проходження тесту та погодився із результатом. Внаслідок чого працівниками поліції був складений адміністративний протокол за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
На переконання суду, відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, встановленого за результатом огляду, проведеного у медичному закладі в установленому законом порядку. 
На підставі цього ж відеозапису, доходжу висновку, що огляд водія було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП, Інструкції №1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок №1103), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція №1395).
Також вважаю безпідставними апеляційні доводи, що отримані у справі докази внаслідок незаконного затримання ОСОБА_1 не відповідають критеріям допустимості, оскільки працівниками поліції не було складено протокол про адміністративне затримання стосовно останнього, а тому отримані докази не можуть доводити вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.1 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
 Положеннями частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів, проводити поверхневу перевірку особи та транспортного засобу, а також вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, узгоджується з вимогами Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року, з наступними змінами та кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.
       Таким чином, працівники патрульної поліції, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час воєнного стану та запропонувавши пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, діяли в межах своїх повноважень, з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», ПДР, Інструкції № 1452/735, статті 266 КУпАП.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1  добровільно погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, сам добровільно сів до службового автомобіля працівників поліції, отже у цьому випадку не відбувалося саме адміністративне затриманняОСОБА_1 , тому  працівників поліції не було підстав для складання протоколу про його затримання.
Таким чином, доводи сторони захисту щодо відсутності в матеріалах справи протоколу затримання водія вважаю необґрунтованими та такими, що є швидше обраною тактикою захисту. Разом із тим, звертаю увагу, що відповідно до вимог статті 267 КУпАП у разі незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 міг оскаржити такі дії у порядку, передбаченому КАС України або до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі), чого на момент розгляду цієї апеляційної скарги зроблено не було. 
Також вважаю неспроможними доводи, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені «ознаки наркотичного сп`яніння».
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 305280 від 14.01.2024 рокустосовно ОСОБА_1 складено за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а тому доводи апеляційної скарги захисника щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки зазначення таких ознак фіксується в протоколі у разі ухилення особи від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи сторони захисту щодо того, що медичне обстеження ОСОБА_1 14 січня 2024 року проведено з порушенням ч.5 ст.266 КУпАП та Інструкції, оскільки висновок щодо результату медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, був зроблений виключно на підставі експрес-тесту, який надав лише попередній результат і потребував обов`язкового підтвердження іншими лабораторними методами, вважаю непереконливими. 
Лікар є самостійним у своїй діяльності та вправі самостійно визначати, яким чином проводити огляд водія на стан сп`яніння та з використанням яких засобів. При цьому, лікар несе особисту юридичну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. 
Згідно з пунктами 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Пунктами 13, 14 Порядку №1103 передбачено, що лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Підстав ставити під сумнів правомірність та об`єктивність висновку лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння №76 від 14.01.2024, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння – позит. тнс, як суддею першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не встановлено, висновок лікаря на момент апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисником не оскаржувався. 
Твердження сторони захисту про те, що лікар не провів ОСОБА_1 огляд повторно спростовуються відеозаписами, що містяться у матеріалах справи, на яких чітко зафіксовано, що водій після проходження тесту одразу погодився із результатом та не наполягав на повторному огляді. Крім того, ОСОБА_1 , в процесі спілкування із працівниками поліції та лікарем сам зізнався «…вживав вчора у вечорі після тяжкого дня, пару раз покурив і ліг спати».
Твердження апелянта про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на недопустимих доказах, які містяться у справі, є хибними, оскільки всі докази у справі судом першої інстанції визнані допустимими, і судом апеляційної інстанції перевірені, підстав для сумнівів в їх допустимості немає, так як вони у сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.9 яких забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбачених статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солов`я О.В., оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Солов`я О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
       Суддя