ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 915/1793/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання Колцун В.В.,
за участю представників:
від Приватного акціонерного товариства "Газтек" – Беркута Н.М.,
від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" – Іноземцев Є.С.,
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Газтек"
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2024 про залишення позову без розгляду, прийняту суддею Алексєєвим А.П., м. Миколаїв, повний текст складено 10.01.2024,
у справі №915/1793/23
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Газтек"
до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"
про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Приватне акціонерне товариство "Газтек" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про визнання недійсним рішення позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" від 08.06.2023 стосовно припинення повноважень голови та членів наглядової ради товариства з дати прийняття цього рішення; обрання членів наглядової ради товариства; затвердження умов цивільно-правових договорів з членами наглядової ради товариства, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами наглядової ради товариства.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2023 у справі №915/1793/23 вказаний позов Приватного акціонерного товариства "Газтек" залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
В обґрунтування даної ухвали суд першої інстанції зазначив про те, що в силу    пункту 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, окрім переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані у ній обставини, проте в порушення цієї норми позивачем у тексті позовної заяви не у всіх випадках зроблено посилання на докази, які підтверджують викладені ним обставини, у зв`язку з чим Приватному акціонерному товариству "Газтек" необхідно виправити позов, врахувавши при цьому вимоги процесуального закону щодо форми подання письмових доказів.
13.12.2023 до суду першої інстанції від Приватного акціонерного товариства "Газтек" надійшла заява про усунення недоліків б/н від 13.12.2023 (вх.№16370/23 від 14.12.2023) з виправленою позовною заявою.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2023 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №915/1793/23.
Дана ухвала суду мотивована тим, що матеріали позовної заяви з доданими до неї документами (з урахуванням здійснених позивачем виправлень) відповідає вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що, з огляду на відсутність підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, зумовлює необхідність відкриття провадження.
В подальшому ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2023 у справі №915/1793/23 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Газтек" залишено без руху та встановлено останньому п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.
Посилаючись на положення частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачена можливість залишення позову без руху після відкриття провадження у справі, Господарський суд Миколаївської області зауважив на тому, що у виправленій редакції позову позивач на підтвердження обставин формування у 2021 році наглядової ради АТ "Миколаївгаз" послався на відповідний доказ – протокол загальних зборів акціонерів АТ "Миколаївгаз" №21 від 23.04.2021 та зазначив цей доказ у переліку додатків до позовної заяви, проте, до матеріалів позову у виправленій редакції вказаний документ долучено не було, а опис вкладення відомостей про направлення цього доказу на адресу відповідача не містить. Крім того, місцевий господарський суд вказав про те, що надана до виправленої редакції позову копія договору управління активами (майном) №11/2022 від 05.07.2022 є неналежної якості (документ виконаний дрібним шрифтом, текст нечитабельний). Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції наголосив на тому, що Приватному акціонерному товариству "Газтек" необхідно надати до суду належним чином засвідчені копії протоколу загальних зборів акціонерів АТ "Миколаївгаз" №21 від 23.04.2021 та договору управління активами (майном) №11/2022 від 05.07.2022 (відповідної якості), а також направити копію вищенаведеного протоколу загальних зборів відповідачу з надання в подальшому до суду відповідних доказів її надсилання.
05.01.2024 до місцевого господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Газтек" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви б/н від 04.01.2024 (вх.№117/24 від 05.01.2024).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2024 у справі №915/1793/23 (суддя Алексєєв А.П.) позовну заяву б/н від 21.11.2023 та позовну заяву (виправлену) б/н від 13.12.2023 залишено без розгляду.
В обґрунтування цієї ухвали суд першої інстанції зазначив про те, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 22.12.2023 про залишення без руху позову у справі №915/1793/23 була надіслана до електронного кабінету позивача та доставлена останньому 25.12.2023, між тим у встановлений судом п`ятиденний строк, тобто до 30.12.2023 включно, жодних заяв про усунення недоліків на виконання вищенаведеної ухвали від Приватного акціонерного товариства "Газтек" не надійшло, що згідно з положеннями частини тринадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України зумовлює залишення відповідного позову без розгляду.
Не погодившись з постановленою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Газтек" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2024 у справі №915/1793/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що місцевий господарський суд, безпідставно проігнорувавши заяву Приватного акціонерного товариства "Газтек" про усунення недоліків позовної заяви б/н від 04.01.2024 (вх.№117/24 від 05.01.2024), подану на виконання ухвали суду від 22.12.2023 про залишення без руху позову у справі №915/1793/23, дійшов помилкового висновку про не усунення недоліків позову та, постановляючи оскаржувану ухвалу, застосував надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, внаслідок чого необґрунтовано обмежив право позивача на доступ до суду.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 22.02.2024 (вх.№224/24/Д5 від 22.02.2024) Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Газтек" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1793/23 від 10.01.2024, посилаючись на те, що заява позивача про усунення недоліків позовної заяви б/н від 04.01.2024 (вх.№117/24 від 05.01.2024) була подана останнім через систему "Електронний суд" з пропуском встановленого місцевим господарським судом процесуального строку та без клопотання про його поновлення, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є законним та обґрунтованим.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 07.02.2024 у справі №915/1793/23 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2024 вирішено розглянути апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Газтек" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2024 про залишення позову без розгляду у справі №915/1793/23 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також призначено дану справу до розгляду на 03.04.2024 о 10:30.
У судовому засіданні 03.04.2024, проведеному в режимі відеоконференції, представник Приватного акціонерного товариства "Газтек" апеляційну скаргу підтримав; представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" висловив заперечення проти її задоволення.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
В силу частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Вимоги до змісту та форми позову, а також до документів, які додаються до позовної заяви, встановлено статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.
За умовами частин першої, другої та четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Частиною першою статті 176 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (частини одинадцята, тринадцята статті 176 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
У рішенні від 13.01.2000 у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.
Обмеження доступу до суду повинні переслідувати легітимну мету, а між використаними засобами та поставленими цілями має бути розумний ступінь пропорційності (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України", заява №8863/06).
У рішенні Європейського суд з прав людини у справі "Жоффре де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 констатовано, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Європейський суд з прав людини вбачає порушення принципу верховенства права у випадках, коли норми, які обмежують доступ до суду, не переслідують цілі юридичної визначеності та належного здійснення правосуддя й утворюють свого роду перепону, яка перешкоджає вирішенню справи учасників судового процесу по суті компетентним судом.
Отже, стала позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Як вбачається з матеріалів справи, вперше залишаючи позовну заяву без руху ухвалою від 04.12.2023, місцевий господарський суд зазначив про те, що в силу пункту 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, окрім переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані у ній обставини, проте в порушення цієї норми позивачем у тексті позовної заяви не у всіх випадках зроблено посилання на докази, які підтверджують викладені ним обставини, у зв`язку з чим Приватному акціонерному товариству "Газтек" необхідно виправити позов.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у статті 14 цього Кодексу та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Колегія суддів наголошує на тому, що чинне процесуальне законодавство не містить імперативних вимог щодо стилістики викладення позивачем обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, у зв`язку з чим висновки Господарського суду Миколаївської області про те, що кожна викладена у позові фактична обставина повинна одразу супроводжуватися посиланням на відповідний доказ ґрунтуються не на приписах Господарського процесуального кодексу України, а на власних (суб`єктивних) уявленнях суду про те, як має виглядати зміст позовної заяви.
Між тим, не зважаючи на вищевикладене, позивачем виконано ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2023 у справі №915/1793/23 шляхом подання до суду виправленої позовної заяви, зміст якої приведено у відповідність до вимог суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалою суду від 04.12.2023 за вказаним позовом відкрито провадження.
Однак, в подальшому, тобто вже після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 22.12.2023, постановленою в порядку частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Газтек" вдруге залишено без руху.
В якості підстави для повторного залишення позову без руху місцевий господарський суд зазначив те, що у виправленій редакції позову позивач послався на доказ, який ним не було долучено до матеріалів позову у виправленій редакції та не надіслано іншій стороні, а також надано в якості одного з доказів копію документа, виконаного дрібним шрифтом.
В силу пункту 7 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві.
За змістом статті 209 Господарського процесуального кодексу України суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.
Системний аналіз вищевказаних норм процесуального закону свідчить про те, що визначення остаточного кола доказів, якими учасники справи обґрунтовують свої правові позиції, є одним із завдань підготовчого провадження. Існування підготовчого провадження зумовлює чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, дозволяє окреслити коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду, та процесуально зекономити час розгляду справи. 
Стадія підготовчого провадження, з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження з боку суду і всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства (постанова Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №911/1638/22).
Таким чином, колегія суддів наголошує на тому, що суд не повинен вирішувати завдання стадії підготовчого провадження, у тому числі досліджувати питання щодо наявності/відсутності необхідних на його думку доказів, на етапі вирішення питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду.
Зазначене безпідставно залишилось поза увагою Господарського суду Миколаївської області під час постановлення ухвали від 22.12.2023 про повторне залишення позову без руху, що призвело до помилковості відповідної ухвали, тим більше, що жодних заперечень проти відкриття провадження у справі №915/1793/23 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" до місцевого господарського суду подано не було.
Крім того, апеляційний господарський суд зазначає, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали про залишення позову без розгляду недоліки позову, зазначені у вищенаведеній ухвалі від 22.12.2023, були усунуті шляхом подання Приватним акціонерним товариством "Газтек" заяви б/н від 04.01.2024 (вх.№117/24 від 05.01.2024), якій суд першої інстанції взагалі не надав жодної оцінки.
При цьому, з огляду на необґрунтовану формальність підстав для повторного залишення позову без руху, місцевий господарський суд у випадку, якщо він вважав заяву Приватного акціонерного товариства "Газтек" про усунення недоліків позовної заяви б/н від 04.01.2024 (вх.№117/24 від 05.01.2024) такою, що подана з пропуском строку, не був позбавлений обов`язку зафіксувати факт її надходження та прийняти щодо неї певне процесуальне рішення, у тому числі і у вигляді розгляду питання про можливість продовження строку на усунення недоліків за власної ініціативи суду тощо.
Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що при залишенні позову без розгляду суд першої інстанції проявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права позивача на судовий захист.
За таких обставин, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2024 про залишення позову без розгляду у справі №915/1793/23 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з одночасним направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Газтек" задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2024 про залишення позову без розгляду у справі №915/1793/23 скасувати.
Справу №915/1793/23 направити до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2024.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           К.В. Богатир

Суддя                                                                                           Л.В. Поліщук