ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2024 року
м. Київ
справа № 331/2119/20
провадження № 51-7823км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                     ОСОБА_4 ,
прокурора                                                ОСОБА_5 ,
захисника                                                ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
засудженого                                          ОСОБА_7 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 березня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,
та
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185; частиною 2 статті 185; частиною 3 статті 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій 
1. Жовтневий районний суд міста Запоріжжя вироком від 21 березня  2023 року ОСОБА_7 засудив:
-           за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
-          за частиною 2 статті 185 цього Кодексу - до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
-          за частиною 3 статті 185 КК - до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд остаточно визначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк  4 роки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржені. 
Суд вирішив питання про речові докази.
2. За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
3. 12 квітня 2020 року у період з 03:00 до 03:26 ОСОБА_7 з проникненням у приміщення кіоску, розташованого неподалік буд.  АДРЕСА_2 , таємно викрав товар загальною вартістю 2 155 грн, завдавши ФОП « ОСОБА_9 » матеріальної шкоди на зазначену суму. 
4. 12 квітня 2020 року о 23:51 ОСОБА_7 за попередньою змовою з  невстановленою досудовим розслідуванням особою поблизу буд.  АДРЕСА_3 з причепу вантажного фургона «ГАЗ 3307», д. н. з.  НОМЕР_1 , повторно таємно викрав майно - продукти харчування загальною вартістю 828 грн, завдавши ФОП « ОСОБА_10 » матеріальної шкоди на зазначену суму. 
5. 23 квітня 2020 року ОСОБА_7 близько 00:00 з проникненням у  приміщення кіоску, розташованого поблизу буд.  АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав товар загальною вартістю 2 540 грн, завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.  
6. 24 квітня 2020 року о 00:20 ОСОБА_7 за попередньою змовою з  невстановленими досудовим розслідуванням особами з проникненням у  приміщення кіоску, розташованого поблизу буд.  АДРЕСА_4 , повторно таємно викрав товар загальною вартістю 248,41 грн, завдавши ОСОБА_12 матеріальної шкоди у зазначеному розмірі.  
7. 01 травня 2020 року у нічний час ОСОБА_7 з проникненням у приміщення кіоску, розташованого поблизу буд.  АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав товар загальною вартістю 420 грн, завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму. 
8. 15 травня 2020 року о 03:52 ОСОБА_7 за попередньою змовою з  невстановленою слідством особою з проникненням у приміщення кіоску, розташованого поблизу буд.  АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав майно вартістю 500 грн, завдавши ФОП « ОСОБА_10 » матеріальної шкоди на вказану суму. 
9. 19 травня 2020 року об 11:55 ОСОБА_7 з паркану домоволодіння АДРЕСА_5 шляхом вільного доступу повторно таємно викрав майно ОСОБА_13 - відеокамеру вартістю 398 грн, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.  
10. У період з 21:00 06 листопада 2020 року до 08:00 07 листопада 2020 року ОСОБА_7 з проникненням у приміщення кіоску, розташованого біля буд.  АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав товар загальною вартістю 340 грн, завдавши ФОП « ОСОБА_14 » матеріальної шкоди у вказаному розмірі.   
11. У період з 21:00 27 листопада до 08:00 28 листопада 2020 року ОСОБА_7 з  проникненням у приміщення кіоску, розташованого неподалік буд.  АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав товар загальною вартістю 890 грн, завдавши ФОП « ОСОБА_14 » матеріальної шкоди на зазначену суму. 
12. 11 грудня 2020 року о 00:30 ОСОБА_7 з проникненням у приміщення кіоску, розташованого навпроти буд.  АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав товар загальною вартістю 3 178 грн, завдавши ФОП « ОСОБА_15 » матеріальної шкоди у вказаному розмірі.   
13. У ніч з 26 на 27 грудня 2020 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з   ОСОБА_8 з проникненням у приміщення кіоску, розташованого навпроти буд.  АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав товар загальною вартістю 4 348 грн, завдавши ОСОБА_16 матеріальної шкоди на вказану суму. 
14. 31 січня 2021 року о 22:47 ОСОБА_7 за попередньою змовою з  ОСОБА_8 з паркану домоволодіння по АДРЕСА_2 повторно таємно викрали дві камери відеоспостереження загальною вартістю 5 000 грн, що належали ОСОБА_17 , спричинивши матеріальну шкоду у вказаному розмірі.   
15. 01 лютого 2021 року о 01:49 ОСОБА_7 з фасаду будинку  АДРЕСА_6 повторно таємно викрав камеру відеоспостереження вартістю 3 080 грн, що належала ОСОБА_18 , завдавши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.
16. У період з 20:47 11 лютого 2021 року до 04:17 12 лютого 2021 року ОСОБА_7 за передньою змовою з ОСОБА_8 з проникненням на подвір`я будинку ОСОБА_19 , що по АДРЕСА_7 , повторно таємно викрали майно загальною вартістю 4 675 грн, завдавши матеріальної шкоди на вказану суму.  
17. 05 березня 2021 року близько 12:30 ОСОБА_7 у приміщенні супермаркету «Варус», розташованого по АДРЕСА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна взяв на полиці торгівельного залу продовольчий товар загальною вартістю 360,72 грн. і, не розрахувавшись, намагався винести його з магазину, сховавши у рюкзак. Проте свій умисел на крадіжку ОСОБА_7 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, - оскільки був затриманий працівниками охорони.  Таким чином, засуджений вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна.
18. 08 березня 2021 року близько 17:50 ОСОБА_7 за попередньою змовою з   ОСОБА_8 по АДРЕСА_9 повторно таємно викрали майно ОСОБА_20 - зняли з петель металеві ворота вартістю 1200 грн, завдавши матеріальної шкоди на вказану суму.  
19. 05 квітня 2021 року близько 23:50 ОСОБА_7 біля буд.  АДРЕСА_10 повторно таємно викрав майно ОСОБА_21 - велосипед вартістю 20 000 грн, завдавши матеріальної шкоди на зазначену суму.  
20. 09 жовтня 2023 року Запорізький апеляційний суд залишив вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 без змін. 
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка їх подала 
21. У касаційній скарзі засуджений заявив вимогу про скасування судових рішень і направлення справи на нове розслідування. 
На обґрунтування своєї вимоги зазначає, що його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень недоведена за винятком одного епізоду - замаху на крадіжку з супермаркету «Варус». 
Вважаючи незаконними й необґрунтованими висновки судів про доведеність обвинувачення за іншими епізодами, засуджений посилається на те, що:
- більшість потерпілих і свідків судом безпосередньо не допитувалися, допитані у судовому засіданні свідки не викривали його у скоєнні крадіжок, а один із них повідомив, що лише підписав процесуальний документ на прохання працівників поліції, хоча події, які відбувалися, не бачив;
- під час досудового розслідування він визнавав винуватість у злочинах, вчинених у 2021 році, на прохання працівників поліції, які, скориставшись його скрутним матеріальним становищем, платили йому за це гроші.
Крім цього, засуджений як на порушення його процесуальних прав посилається на невручення йому ухвали суду апеляційної інстанції.
22. На касаційну скаргу засудженого прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_22 подала заперечення, в якому наводить доводи щодо законності й  обґрунтованості судових рішень, просить залишити їх без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення. 
Позиції учасників судового провадження
23. У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 уточнив касаційні вимоги, просив скасувати судові рішення і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Захисник ОСОБА_6 підтримав ці вимоги. Прокурор заперечила проти задоволення касаційної скарги і просила залишити судові рішення без зміни як законні і обґрунтовані. 
Мотиви суду
24. Відповідно до частини 2 статті 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого.
25. Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні замаху на крадіжку з магазину « Варус » 05 березня 2021 року і кваліфікацію цих дій за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК засуджений у касаційній скарзі не оспорює і суд касаційної інстанції не перевіряє.
Доводи про недоведеність винуватості у вчиненні злочинів
26. Твердження ОСОБА_7 про недоведеність його обвинувачення за іншими епізодами злочинної діяльності, аналогічні викладеним у касаційній скарзі, були предметом перевірки апеляційного суду й аргументовано спростовані. Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог частини 2 статті 419 КПК проаналізував такі доводи, на кожен із них дав вичерпну відповідь і, залишаючи апеляційні скарги ОСОБА_7 та його захисника без задоволення, навів в ухвалі переконливі мотиви визнання їх необґрунтованими. 
27. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7  у всіх інкримінованих йому крадіжках, оскільки такі висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, підтверджених поданими сторонами і дослідженими у судовому засіданні доказами, які суд оцінив відповідно до критеріїв, визначених у статті 94 КПК. 
28. Зокрема, на обґрунтування своїх висновків про доведеність обвинувачення за епізодом щодо потерпілої ОСОБА_9 суд послався на дані протоколів огляду предметів і пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими потерпіла впізнала добровільно видані свідком ОСОБА_23 дорожні сумки як викрадений у неї товар, а ОСОБА_23 упізнала ОСОБА_7 як  особу, котра залишила у неї ці речі (т. 3, а. с. 84-91). Зазначені відомості узгоджувалися з даними протоколу огляду місця події, в якому зафіксовано слідову картину злочину, зокрема пошкодження ролета і ґрат торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_9 , й іншими доказами, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 3, а. с. 72-81).
29. За епізодом від 20 квітня 2020 року щодо потерпілого ОСОБА_10 суд узяв до уваги як докази обвинувачення дані протоколів огляду місця події та предметів щодо слідів зламу причепу вантажного автомобіля - контейнера, де зберігався продовольчий товар ФОП « ОСОБА_10 » (макаронні вироби), виявлення неподалік місця злочину із цим майном ОСОБА_8 , котрий повідомив про вчинення крадіжки його братом ОСОБА_7 , і вилучення десяти упаковок макаронних виробів, які ОСОБА_10 впізнав як викрадений у  нього  товар (т. 3, а. с. 11-27, 38-40). 
Скоєння зазначеного злочину ОСОБА_7 об`єктивно підтверджено і  даними дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду предмета - компакт-диску з записами камери спостереження з додатком у виді відеозапису, на якому зафіксовано перенесення особою, схожою на ОСОБА_7 , предметів, схожих на поліетиленові пакети з упаковками макаронних виробів (т. 3, а. с. 42-46). 
Наведені вище відомості узгоджувалися з іншими дослідженими судом і зазначеними у вироку доказами, у тому числі даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими свідки впізнали ОСОБА_7 : ОСОБА_24 - як чоловіка, котрого він бачив уночі 13 квітня 2020 року поряд із складеними на землі упаковками макаронних виробів і який, зізнавшись свідку у їх крадіжці, втік; ОСОБА_25 - як чоловіка, котрий 13 квітня 2020 року продав їй кілька пакетів з зазначеним вище продовольчим товаром (т.  3, а. с. 56-59). 
30. За епізодом від 23 квітня 2020 року щодо потерпілого ОСОБА_11 суд обґрунтовано врахував як докази обвинувачення дані протоколів огляду речей і  пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими потерпілий упізнав добровільно видані свідком ОСОБА_26 три алюмінієві бідони з  соняшниковою олією як майно, викрадене з його торгівельного кіоску, а  ОСОБА_26 упізнав   ОСОБА_7 як хлопця, котрий 23 квітня 2020 року продав йому цей товар (т.  3, а. с. 95-98, 107-112). Зазначені відомості узгоджувалися з даними протоколу огляду місця події, яким задокументовано слідову картину крадіжки із торгівельного кіоску ОСОБА_11 , та з іншими доказами, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 3, а. с. 100-105). 
31. За епізодом крадіжки 24 квітня 2020 року у ОСОБА_12 суди обґрунтовано поклали в основу прийнятих рішень показання у судовому засіданні свідків - охоронця ринку «Анголенко» ОСОБА_27 , патрульних поліцейських ОСОБА_28 та ОСОБА_29 про виявлення вночі братів Чистякових на місці злочину, коли ОСОБА_8 ховався за кіоском, а  ОСОБА_7 знаходився всередині. Після викриття, як зазначали свідки, обидва зізналися у викраденні товару - пива та безалкогольних напоїв, які поліцейські та охоронець у подальшому знайшли у вказаному засудженими місці. Зазначені свідчення узгоджувалися з дослідженими судом письмовими доказами, зокрема даними протоколів огляду місця події, у яких зафіксовано сліди кримінального правопорушення, присутність ОСОБА_7 на місці його вчинення і подальше виявлення та  вилучення викраденого майна (т. 3, а. с. 121-154).
32. За епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 01 травня 2020 року суди поклали в основу своїх висновків про доведеність обвинувачення дані протоколів огляду місця події і пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з якими ОСОБА_11 упізнав добровільно видані свідком ОСОБА_30 ємності з оливковою олією як викрадене у нього майно, а   ОСОБА_31 упізнав ОСОБА_7 як чоловіка, котрий продав йому цей товар (т.  3, а. с. 171-178). Наведені відомості суди врахували у сукупності і взаємозв`язку з даними протоколу огляду місця події, яким задокументовано відсутність у торгівельному кіоску ОСОБА_11 кількох ємностей з оливковою олією, й іншими доказами, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 3, а. с. 164-168 ).
33. За епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 15 травня 2020 року суд, мотивуючи свої висновки про доведеність обвинувачення, послався на дані протоколу огляду відеозапису з камер спостереження і відповідне відео, відтворене у судовому засіданні. На цьому записі зафіксовано, як два чоловіки, схожі на братів Чистякових, спочатку намагалися підняти ролет приміщення одного кіоску, потім оглядали інший, розташований по АДРЕСА_3 , через нетривалий час ОСОБА_8 притримував піднятий ролет, а ОСОБА_7 виносив із приміщення предмет, схожий на автомобільний акумулятор (т. 3, а. с. 202-204). 
Наведена інформація узгоджувалася з даними досліджених у судовому засіданні документів, зокрема: протоколів огляду місця події щодо слідової картини крадіжки з проникненням у приміщення торгівельного кіоску ОСОБА_10 , подальшого виявлення і вилучення викраденого у потерпілого акумулятора у  ОСОБА_32 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками про впізнання свідком ОСОБА_33 . ОСОБА_7 як чоловіка, котрий подав йому цей акумулятор (т. 3, а. с. 182-198, 209-212). 
34. За епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_13  19 травня 2020 року суди поклали в основу прийнятих рішень показання у судовому засіданні свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_35 у сукупності і взаємозв`язку з даними протоколів пред`явлення їм особи для впізнання за фотознімками. Згідно з цими усними свідченнями і поясненнями, задокументованими у протоколах слідчих дій, 19 травня 2020 року ОСОБА_36 побачила, як хлопець переліз через паркан сусідів і викрав відеокамеру, покликала чоловіка, після чого ОСОБА_37 переслідував ОСОБА_7 , що тікав з відеокамерою у руках, та його спільника і затримав другого хлопця, а ОСОБА_7 сховався з викраденою річчю. 
Крім цього, вчинення ОСОБА_7 зазначеного злочину об`єктивно підтверджено даними дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камер спостереження. На цьому записі зафіксовано, як двоє хлопців спочатку спостерігали за подвір`ям, а потім один із них, зовні схожий на ОСОБА_7 , виліз на паркан і намагався зірвати відеокамеру (т. 3, а. с. 249-254). Наведені прямі докази доповнювали дані досліджених у судовому засіданні документів, зокрема протоколів огляду предмета щодо впізнання ОСОБА_13 добровільно виданої ОСОБА_38 відеокамери як викраденого у нього майна і  пред`явлення особи для впізнання за фотознімками про впізнання свідком ОСОБА_39 . ОСОБА_7 як особи, котра продала їй цю річ (т. 3, а. с. 231-234, 236, 238, 245, 249-254). 
35. В основу своїх висновків про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні крадіжок у ОСОБА_14 06 та 27 листопада 2020 року суди поклали дані протоколу слідчого експерименту з цим засудженим, під час якого він у присутності захисника підтвердив скоєння ним зазначених злочинів, детально розповів і продемонстрував на місці події механізм віджиму ролета і вилучення з кіоску товару - шкарпеток і термобілизни, частину якого у подальшому збув разом із братом ОСОБА_8 (т. 4, а. с. 18-26). 
Показання ОСОБА_7 під час слідчого експерименту узгоджувалися з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими свідок ОСОБА_40 упізнав цього засудженого як хлопця, що продавав йому згадані вище речі (т. 4, а. с. 11-13).
Окрім цього, після повторної крадіжки з торгівельного кіоску ОСОБА_14 у ніч з  27 на 28 листопада 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було затримано з викраденим товаром - шкарпетками і термобілизною, що вони добровільно видали. Хід і результати відповідної процесуальної дії у присутності понятих задокументовано протоколом огляду місця події (т. 4, а. с. 31-36). Наведені відомості доповнювали дані протоколу огляду місця події щодо слідової картини злочину й інші докази, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 4, а. с.  37-44, 51). 
36. Визнаючи доведеним обвинувачення за епізодом крадіжки у потерпілої ОСОБА_15 11 грудня 2020 року, суд узяв до уваги дані протоколів огляду речі і пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з якими потерпіла впізнала добровільно видані свідком ОСОБА_41 продукти харчування - крупи, олію та цукор як викрадений у неї товар, а ОСОБА_42 упізнав ОСОБА_7 як чоловіка, що продав йому ці продукти (т. 4, а. с. 66-72). Наведена інформація узгоджувалася з іншими письмовими доказами, зміст яких докладно наведено у вироку, щодо факту, способу і переліку майна, викраденого з торгівельного кіоску ОСОБА_15 (т. 4, а. с. 52-55, 63, 65).
37. За епізодом крадіжки у потерпілої ОСОБА_16 26 грудня 2020 року суди поклали в основу прийнятих рішень дані протоколів огляду речі і пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з якими потерпіла впізнала добровільно видані свідками ОСОБА_38 та ОСОБА_30 яйця, упаковані у картонні коробки, як викрадений у неї товар, а ОСОБА_38 упізнала ОСОБА_7 як хлопця, що продав їй ці продукти (т. 4, а. с. 88-93). Наведену інформацію доповнювали дані протоколу огляду місця події, показання у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_43 щодо факту, способу крадіжки, кількості й ідентифікаційних ознак викраденого майна, а також інші докази, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 4, а. с. 76-87). 
38. Висновки судів про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки у  ОСОБА_17 31 січня 2021 року ґрунтуються на даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками про впізнання свідком ОСОБА_44 цього засудженого як особи, в якої вона придбала відеокамеру, у сукупності з показаннями у судовому засіданні потерпілої, даними дослідженого судом відеозапису з камер спостереження і письмовими доказами відносно факту, способу крадіжки й індивідуальних ознак, що дозволяли ідентифікувати продану ОСОБА_7 відеокамеру як викрадену у  ОСОБА_17 (т. 4, а. с. 96, 99, 100, 103-105). 
39. Визнавши доведеним обвинувачення ОСОБА_7 у викраденні майна ОСОБА_18 , суди обґрунтовано послалися у рішеннях на дані дослідженого судом першої інстанції протоколу огляду речі - компакт-диска з відеозаписом із камер спостереження і відповідного відео, переглянутого у судовому засіданні. На цьому записі зафіксовано, як ОСОБА_7 і ОСОБА_8 спочатку спостерігали за домоволодінням по АДРЕСА_6 , а потім ОСОБА_7 заліз на торець будинку і викрав відеокамеру (т. 4, а. с. 109-114). Наведені відомості узгоджувалися з даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з якими свідок ОСОБА_44 упізнала ОСОБА_7 як чоловіка, що продав їй зазначену вище відеокамеру, й іншими письмовими доказами, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 4, а. с. 106, 107, 116-118).
40. За епізодом крадіжки у ОСОБА_19 11 лютого 2021 року суди обґрунтовано послалися як на докази винуватості ОСОБА_7 у злочині на дані дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду речі - компакт-диска з відеозаписом із камер спостереження і відповідного відео, переглянутого судом. На цьому записі зафіксовано, як ОСОБА_7 перелазить через паркан і проникає на подвір`я потерпілої, після чого відчиняє зсередини ворота ОСОБА_8 , вони разом заходять у двір і виносять спочатку один швелер, а потім інший (т. 4, а. с. 122-129). Наведену інформацію доповнювали дані протоколів огляду місця події, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками і показання у судовому засіданні свідка ОСОБА_45 , згідно з якими у домоволодінні останнього було виявлено і вилучено викрадені у  ОСОБА_19 швелери і ОСОБА_46 упізнав ОСОБА_7 і ОСОБА_8 як осіб, що продали йому ці речі (т. 4, а. с. 132-138, 144-146).
41. Мотивуючи свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у крадіжці в ОСОБА_20 08 березня 2021 року, суди послалися на дані протоколу огляду предмета - компакт-диску з відеозаписом із камер спостереження і відповідне відео, переглянуте у судовому засіданні. На згаданому відео зафіксовано, як ОСОБА_7 і ОСОБА_8 знімають з петель металеві ворота і несуть їх з місця події (т. 4, а. с. 179-184). Зазначені відомості узгоджувалися з даними протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, згідно з якими свідок ОСОБА_47 впізнала ОСОБА_7 і  ОСОБА_8 як хлопців, що продали їй ці ворота, протоколу огляду місця події щодо слідової картини злочину й іншими письмовими доказами, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 4, а. с. 175, 186-192, 195-200).
42. Як докази винуватості ОСОБА_7 у крадіжці в ОСОБА_21 05 квітня 2021 року суди аргументовано врахували показання потерпілого у судовому засіданні. З наведених свідчень слідувало, що коли ОСОБА_21 дізнався про викрадення його велосипеда, він за результатами перегляду запису з камер відеоспостереження дізнався про причетність до злочину братів Чистякових. Коли потерпілий зустрів їх через два тижні, ОСОБА_7 одразу втік, а ОСОБА_8 розповів про скоєння крадіжки його братом і вказав можливе місцезнаходження викраденого майна. Повідомлені потерпілим обставини узгоджувалися з даними дослідженого у судовому засіданні протоколу тимчасового доступу до речей і документів про виявлення і  вилучення зазначеного велосипеда разом із договором про надання фінансового кредиту та застави у відділенні ломбарду «ПТ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕР РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ», а також з іншими письмовими доказами, зміст яких докладно наведено у вироку (т. 4, а. с.  223-227).
43. Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 , які полягали:
- у повторному таємному викраденні чужого майна за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 - за частиною 2 статті 185 КК;
- у повторному таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за епізодами щодо потерпілого ОСОБА_10 від 12 квітня 2020 року, потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_20 - за частиною 2 статті 185 цього Кодексу;
- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому з проникненням у приміщення, за епізодом щодо потерпілої ОСОБА_9 - за частиною 3 статті 185 КК;
- у повторному таємному викраденні чужого майна, вчиненому з проникненням у приміщення, за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і  ОСОБА_15 - за частиною 3 статті 185 КК;
- у повторному таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення, за епізодами щодо потерпілого ОСОБА_10 від 15 травня 2020 року, потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 і ОСОБА_19 - за частиною 3 статті 185 цього Кодексу.
Доводи щодо нездійснення судом безпосереднього допиту ряду потерпілих і свідків 
44. Посилання засудженого у касаційній скарзі як на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону на нездійснення судом безпосереднього допиту ряду потерпілих і свідків колегія суддів вважає безпідставними. 
45. Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції вживав усіх передбачених законом заходів для реалізації засади безпосередності судового процесу і забезпечення безпосереднього допиту всіх потерпілих і свідків у судовому засіданні шляхом їх неодноразових викликів до суду, а також постановлення ухвал про примусовий привід свідків (т. 1, а. с. 54, 56 , 59, 60, 62, 86, 87, 139, 141, 146, 149, 153, 155, 156, 160, 162, 163, 167, 203, 204, 237; т. 2, а. с. 2, 3, 5-8, 131, 132, 134, 135, 163, 164, 172-175, 206, 207, 211, 212, 225, 226, 229, 230; т. 5, а. с. 126, 135-137, 148-153, 168, 170-172, 177, 190-193, 196, 221-229, 236, 238, 239, 250, 251; т. 6, а. с. 10, 11, 16-17, 53, 54, 56, 57, 59-65, 67, 68, 70-74). 
46. Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 звернулися до суду з  заявами про розгляд справи за їх відсутності, що охоплюється процесуальними правами потерпілих, передбаченими пунктами частиною 1 статті 56 КПК (т. 1, а. с. 63, 65, 88, 135, 209, 234, 235; т. 2, а. с. 202). 
47. Під час виконання ухвал про привід свідків було встановлено, що ОСОБА_47 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_23 після повномасштабного вторгнення російської федерації виїхали за межі України у зв`язку з бойовими діями (т. 6, а. с. 35-36). Свідки ОСОБА_31 і  ОСОБА_48 за адресами, що були відомі органам досудового розслідування і суду, на час судового провадження не проживали і можливості встановлення місця їх перебування було вичерпано (т. 6, а. с. 21, 22, 27, 29, 32-36). 
48.  Разом із тим, як видно з досліджених у судовому засіданні документів, потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 безпосередньо не сприймали подій, пов`язаних із вчиненням злочинів, а володіли інформацією лише про факти крадіжок, перелік і вартість викраденого майна. Отже, показання зазначених осіб не могли бути прямими доказами обставини, передбаченої пунктом 2 частин1 статті 91 КПК. 
49. Водночас дані безпосередньо досліджених у судовому засіданні документів - протоколів пред`явлення свідкам осіб для впізнання, а також проведених за участю потерпілих і свідків оглядів місць події та речей суди використали у сукупності і взаємозв`язку як прямі і непрямі докази обвинувачення відповідно до вимог статті 94, пункту 3 частини 2 статті 99 КПК. 
50. Засуджений ОСОБА_7 та його захисник, як видно з матеріалів кримінального провадження і технічного запису судового процесу, не наполягали на виклику до суду потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , свідків ОСОБА_49 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_50 та ОСОБА_32 і не заперечували проти закінчення з`ясування судом обставин справи та перевірки їх доказами без допиту цих осіб. У контексті наведеного колегія суддів звертає увагу, що відповідно до засади диспозитивності судового процесу, зміст якої розкрито у статті 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у межах власних процесуальних повноважень вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. 
51. Із огляду на зазначене за обставин цієї справи порядок і обсяг дослідження судом першої інстанції доказів не суперечив засаді безпосередності судового процесу і не призвів до обмеження ОСОБА_7 , котрий користувався професійною правовою допомогою, у реалізації його процесуальних прав, передбачених статтею 42 КПК.    
52. Не можуть вважатися обґрунтованими і посилання  засудженого як на підставу для скасування судових рішень на те, що один із допитаних у судовому засіданні свідків повідомив лише про факт підписання ним процесуального документа, водночас сприйняття ним подій, пов`язаних із вчиненням злочинів, не підтвердив. ОСОБА_7 у касаційній скарзі не конкретизує, про якого саме свідка він веде мову, якого процесуального документа стосуються його свідчення, чи використовував суд цей документ як джерело доказів і яким чином наведена вище обставина вплинула на їх допустимість і достовірність. 
53. Водночас суд відповідно до приписів частини 4 статті 95 КПК обґрунтував свої висновки лише показаннями свідків, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні, і не посилався у вироку на жодні свідчення, дані слідчому, прокурору.     
Доводи про самообмову внаслідок психологічного тиску
54. Доводи ОСОБА_7 про самообмову під час досудового розслідування внаслідок психологічного тиску з боку працівників поліції колегія суддів вважає безпідставними. 
55. Дотримуючись зазначених вимог частини 4 статті 95 КПК, суд не використовував у вироку як процесуальні джерела доказів показання ОСОБА_7 , відібрані під час досудового розслідування. Натомість суд, керуючись частиною 2 статті 84, пунктом 3 частини 2 статті 99 КПК, обґрунтував свої висновки про доведеність обвинувачення за епізодами крадіжок у  ОСОБА_14 , серед іншого, даними протоколу слідчого експерименту із цим засудженим, проведеного за участю захисника (т. 4, а. с. 18-26).  Як видно з досліджених у судовому засіданні відповідного протоколу і відеозапису слідчої дії, перед її початком ОСОБА_7 у присутності адвоката підтверджував, що дає свідчення добровільно і без жодного тиску (т. 4, а. с. 18-26). Будь-яких конкретних обставин, які могли би свідчити про застосування щодо цього засудженого недозволених методів слідства і ставити під сумнів достовірність та допустимість його пояснень під час слідчого експерименту як доказів, ОСОБА_7 та його захисник під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не повідомляли.
Доводи щодо невручення копії ухвали апеляційного суду
56. Невручення ОСОБА_7 копії ухвали апеляційного суду, на що він посилається в обґрунтування своїх касаційних вимог, не є таким порушенням вимог кримінального процесуального закону, усунення наслідків якого вимагало би нового судового розгляду. Разом із тим, після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 за його клопотанням знайомився у місцевому суді з матеріалами судової справи, які містять зазначену вище ухвалу (т. 7, а. с. 185, 186). Після цього ОСОБА_7 реалізував своє право на касаційне оскарження, навівши у скарзі мотиви своєї незгоди з рішеннями обох судових інстанцій. Отже, зазначений вище процедурний недолік не призвів до обмеження процесуальних прав засудженого і не є підставою для втручання у судове рішення у касаційному порядку. 
57. Вирішення судами питання про призначення покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК. Захід примусу, обраний ОСОБА_7 за кожною частиною статті 185 КК, за якими його засуджено, й остаточно визначений за сукупністю злочинів, колегія суддів вважає необхідним і достатнім для його виправлення і  запобігання вчиненню нових злочинів та підстав вважати покарання явно несправедливим унаслідок суворості не вбачає. 
58. Виходячи з наведеного колегія суддів за результатами касаційного перегляду вироку та ухвали не знаходить передбачених частиною першою статті 438 КПК підстав для їх зміни або скасування.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 березня 2023 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без зміни. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                       ОСОБА_3