0
 
УХВАЛА
04 червня 2024 року
м. Київ
справа № 369/6998/18
провадження № 61-7068ск24 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про поділ житлового будинку з надвірними будівлями в натурі між власниками та визначення порядку користування земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року представник ОСОБА_3, яка діє в інтересах   ОСОБА_1 , надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2023 року.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, з огляду на такі обставини.
Касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.
Разом з касаційною скаргою заявник подає заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що неодноразово зверталася з касаційною скаргою до Верховного Суду, однак суд своїми ухвалами повертав касаційну скаргу особі, яка їх подала внаслідок неусуненням недоліків касаційної скарги, а представник заявника не мала змоги виконати вимоги ухвали Верховного Суду у встановлений строк з огляду на технічні причини, пов`язані з функціонуванням персонального комп`ютера. За таких обставин вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити. 
Відповідно до приписів статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст оскаржуваної постанови складений 30 листопада 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження з врахуванням вихідних днів припав на 01 січня 2024 року. Касаційна скарга подана 14 травня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Аналіз інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, Автоматизованої системи документообігу суду дає підстави для висновку про те, що вперше з касаційною скаргою заявник звернулася до суду 21 грудня 2023 року. Ухвалою від 27 грудня 2023 року Верховний Суд повернув заяву особі, яка її подала. 
Вдруге до суду заявник звернулася з касаційною скаргою 05 січня 2024 року, однак ухвалою від 14 лютого 2024 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу заявнику внаслідок невиконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 січня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху. Втретє ОСОБА_1 подала касаційну скаргу 05 березня 2024 року, проте ухвалою від 19 квітня 2024 року Верховний Суд вкотре повернув касаційну скаргу заявнику, яка вкотре не виконала вимоги ухвали суду, не усунула недоліки касаційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала від 14 жовтня 2003 року)).
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.
Письмових доказів на підтвердження обставин непереборної сили щодо неможливості звернення до суду касаційної інстанції у встановлений законом строк заявником не надано, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання щодо поновлення строку на оскарження судових рішень.
При цьому, Верховний Суд звертає увагу заявника, що посилання на потребу у достатньому обсязі часу для належної підготовки тексту касаційної скарги та на супутні обставини, які завадили вчасно подати касаційну скаргу, не визнає поважними причинами пропуску строку, оскільки вони не мають невідворотного характеру, а законодавцем відведено достатній час для вчинення таких процесуальних дій.
За наведених обставин, зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2023 року суд не визнає поважними з огляду на те, що ОСОБА_1 об`єктивно мала можливість належним чином підготувати касаційну скаргу відповідно до приписів статті 392 ЦПК України касаційної скарги та подати в межах строку на касаційне оскарження судового рішення.
Суд наголошує на тому, що попередні неодноразові подання касаційної скарги не зупиняють перебіг процесуального строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 390 ЦПК України. Особа має довести, внаслідок виникнення яких обставин була позбавлена можливості виконати вимоги ухвали суду та усунути вчасно недоліки касаційної скарги. Крім того, недоліки касаційної скарги та спосіб їх усунення Верховний Суд роз`яснив заявнику в ухвалі від 22 січня 2024 року, тобто з цього моменту йому було відомо про недоліки касаційної скарги та спосіб їх усунення, а отже заявник мав достатньо часу скористатися належним чином правом на касаційне оскарження.
Отже, ОСОБА_1 не наведено обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та не надано на їх підтвердження відповідних доказів, внаслідок чого заявником безпідставно пропущено строк на касаційне оскарження судових рішень, а тому наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2023 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційних скарг застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      І. В. Литвиненко